Провадження № 1-кп/761/1383/2020
У Х В А Л А

22 грудня 2020 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перекладача ОСОБА_13 , обвинувачених: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , в приміщенні суду під час підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ст. 348, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 294, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 345, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України, ОСОБА_15 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ст. 348, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 294, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України, ОСОБА_16 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ст. 348, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 294, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , кожного, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України, ОСОБА_21 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України, ОСОБА_22 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 342, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 345 КК України (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 6 серпня 2018 року за № 0000125),

У С Т А Н О В И В :

Беручи до уваги, що ухвалою суду від 03 листопада 2020 року запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 застосовано до 01 січня 2021 року, суд, виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, вважає необхідним розглянути питання щодо доцільності продовження останнім строку тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_5 у своєму виступі заявив клопотання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики поведінки останніх, яка може зашкодити кримінальному провадженню, своєї актуальності не втратили.
Захисники вважали безпідставним продовження обвинуваченим запобіжного заходу, при цьому обвинувачений ОСОБА_20 та захисник ОСОБА_11 окремо заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або особисту поруку.
Також в судовому засіданні ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 заявили про можливість взяття під особисту поруку обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 .
Заслухавши сторін кримінального провадження, слід дійти висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 і при цьому суд враховує дані про їх особу, а саме те, що вони є раніше судимими за вчинення різних злочинів, в тому числі проти життя і здоров`я особи, а на даний час обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема і особливо тяжкого, яке, згідно обвинувачення, було вчинено організованою групою на території Київського СІЗО, тобто режимного об`єкту, та пов`язане з погрозою вбивством, насильством щодо працівників правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків. Ці обставини, за відсутності належних та обґрунтованих даних, які б переконливо доводили про зменшення актуальності ризиків відповідної поведінки обвинувачених, яка може зашкодити кримінальному провадженню, свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , що в свою чергу, на переконання суду, створює реальні ризики як щодо їх можливості за першої нагоди переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, так і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд зважає на те, що вирішуючи питання розумності продовження строку подальшого утримання обвинуваченого в умовах несвободи, необхідно враховувати особливості конкретної справи, у якій необхідне тривале утримання особи під вартою, оскільки у деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дає змогу гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості, характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.
Так, «особливими випадками» відповідно до позицій ЄСПЛ є справи, у яких існують конкретні вказівки на справжні інтереси суспільства, які попри презумпцію невинуватості переважують правила поваги до особистої свободи та виправдовують тримання особи під вартою.
Для цього суд має вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи.
Отже, вирішуючи питання щодо реальності ризиків непроцесуальної поведінки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , суд має керуватись наявністю підстав, які свідчать про необхідність подальшого ізолювання особи від суспільства з метою забезпечення інтересів невизначеного кола громадян.
Першою такою підставою ЄСПЛ визначив ймовірність нез`явлення обвинуваченого до суду, тобто прийняття останнім заходів, спрямованих на переховування від суду з метою уникнення покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих дій.
Оцінюючи реальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, суд має врахувати також складності обставин справи і судового розгляду.
Також, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.
Що ж стосується заяв ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 про взяття під особисту поруку обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , то суд, враховуючи наведені раніше обставини, вважає, що підстав для задоволення згаданих заяв немає.
Керуючись ст. 177, 183, 331, 383 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 про взяття на особисту поруку обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_20 та захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або особисту поруку відмовити.
Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 .
Строк дії ухвали про тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 визначити тривалістю до 20 лютого 2021 року.
Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 28 грудня 2020 року о 9 годині 15 хвилин.
Ухвала підлягає оскарженню.

Судді