печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000763 від 14.04.2020 року прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000763 від 14.04.2020 року прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокуратора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні № 0000763 від 14.04.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 222 та ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що що на протязі 2017-2019 років з метою стимулювання розвитку агропромислового комплексу державою реалізовувалось ряд програм підтримки сільськогосподарських товаровиробників, розподіл коштів за якими здійснювався ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, посадові особи НААН України та Державного підприємства дослідного господарства « ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ДП ДГ «Агрономія» ІС НААН України) в ході оформлення офіційної документації для отримання компенсації за бюджетною програмою «Часткова компенсація вартості садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду, хмелю» внесли до заяви недостовірні відомості щодо кількості саджанців та площі насаджень. Зокрема у 2019 році ДП ДГ «Агрономія» ІС НААН України фактично виростило саджанців горіху волоського та території площею 30 га. У той же час посадові особи вказаного державного підприємства сфальсифікували матеріали, які були передані до Мінагрополітики для отримання компенсації з Державного бюджету України з території 100 га та отримали її.
Крім того, посадові особи ДП ДГ «Агрономія» ІС НААН України списали дебіторську заборгованість перед ТОВ МНЗ «Насінпром» на суму близько 1 млн. грн. Частково незаконно отримані кошти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 легалізували в результаті придбання автомобіля «Фольцваген Таурег» (зареєстрований на ТОВ «НІК-АГРО»), який з початку 2020 року перебуває у особистому користуванні президента НААН України ОСОБА_6 та за кермом вказаного автомобіля завжди його особистий водій ОСОБА_7 .
Встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні ряд службових осіб ТОВ «НІК-АГРО» та НААНУ, які використовують для пересування автомобіль VOLKSWAGEN «TOUAREG» (2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , чорного кольору, власник ТОВ «НІК-АГРО»), який перебуває у постійному користуванні президента НААНУ ОСОБА_6 .
Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ТОВ «НІК-АГРО» зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN «TOUAREG» (2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 .
23.11.2020 старшим слідчим ГСУ НП України ОСОБА_8 винесено постанову про визнання автомобіля, а саме VOLKSWAGEN «TOUAREG» (2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000763.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадження, а також з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль VOLKSWAGEN «TOUAREG», що належить ТОВ «НІК-АГРО», так як дане майно фактично є предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні, може бути використаний з метою забезпечення заявленого цивільного позову та виконання вироку в частині конфіскації майна.
Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначений автомобіль, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.
Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, що належить ТОВ «НІК-АГРО» (), а саме на автомобіль VOLKSWAGEN «TOUAREG» 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , із забороною користування та його відчуження.

Заборонити відповідним державним органам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника вказаного майна, що належить ТОВ «НІК-АГРО» ().
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1