справа № 208/254/20
№ провадження 1-кп/208/424/20
ВИРОК
Іменем України

30 липня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000952 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , 2005 року народження, місце роботи - приймальник товару в магазині «АТБ» № 272, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019 року, о 18.02 годині, ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, у темний час доби здійснював рух по освітленому сухому дорожньому покриттю крайньої правої смуги вул. Криворізької, в Заводському районі м. Кам`янське Дніпропетровської області, проїжджа частина якого має дві смуги для руху в одному напрямку, з боку вул. Ціолковського, у напрямку вул. Івана Франка.

Рухаючись в районі будинку № 38 вул. Криворізької, водій ОСОБА_11 проявляючи злочинну самовпевненість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України (ПДР України далі по тексту), не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, при виявлені небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_12 , яка йшла по проїжджій частині у попутному з ним напрямку по смузі його руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив наїзд передньою частиною свого автомобіля на задню частину тіла потерпілої ОСОБА_13 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла (закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток носу, уривчастою ділянкою осадження в лобній області по центру, що розповсюджується на обличчя, крововиливом в м`які тканини голови в лобній області по центру, дифузними крововиливами під м`якими мозковими оболонками; тупа травма шиї з розривом хребта між 1-м та 2-м шийними хребцями та переломом зубовидного відростку 2-го шийного хребця з розривом спинного мозку; відкритий перелом обох кісток правої гомілки в нижній треті з утворенням відламку малогомілкової кістки у вигляді піраміди, яка основою звернута до заду (бампер-перелом), синці на задній поверхні обох гомілок, садна на передній поверхні обох колінних суглобів, на задній поверхні кістей та променево-зап`ястних суглобах, крововилив в поперековій області по центру)

Характер пошкоджень, їх локалізація, свідчать про те, що пошкодження могли утворитись при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок наїзду легкового автомобілю на пішохода при ударі виступаючими частинами автомобілю в напрямку ззаду на перед (відносно тіла), з місцем первинного контакту в області задній поверхні обох гомілок, внаслідок чого утворились пошкодження у вигляді синців та переломів обох кісток правої гомілки (бампер-перелом), з послідуючим закиданням на автомобіль та ударом об нього, в наслідок чого утворились пошкодження в поперековій області з послідуючим відкиданням та падінням на дорожнє покриття з ударом передньою поверхнею голови та кінцівками на дорожнє покриття, переломом шийного відділу хребта. Пошкодження виникли не задовго до настання смерті.

Смерть потерпілої настала на місці події, а причиною смерті є вищезазначені тілесні ушкодження яки призвели до розвитку шоку та морфологічні ознаки виявлені при дослідженні тіла. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті на місті події о 18.02 годині 21.11.2019 року.

Своїми діями водій автомобіля ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п. п. 1.З., 1.5., 2.3 (б), 2.9 (а) та 12.3 ПДР України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5.: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян;

п. 2.3.: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за…, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного…сп`яніння;

п. 12.3.: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

Порушення вимог п. 12.3 ПДР України водієм ОСОБА_11 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортною пригодою.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину при вищезазначених обставинах визнав повністю та пояснив суду наступне.

З загиблою ОСОБА_13 , її синами, потерпілими по справі, він раніше не знайомий. Його стаж водія складає близько 30 років.

21.11.2019 року, він приїхав з роботи та поставив належний йому автомобіль «Шевроле» біля гаражу, який розташований поряд будинку АДРЕСА_2 . Він мешкає по цій же вулиці у будинку 272. Не збираючись в той день керувати автомобілем, випив пляшку звичайного пива. Приблизно через 2 години вирішив поставити автомобіль в гараж. Автомобіль не заводився, так як закінчилось пальне. Його автомобіль обладнаний газовою установкою, але працює на газу тільки після того як двигун запускається на бензині. Якимось чином він запустив двигун та вирішив поїхати на АЗС, так як зранку йому потрібно було їхати на роботу. Вважав себе тверезим. Колеса автомобіля були справні, легкосплавні диски пошкоджень не мали. Визначив для себе найближчу автозаправку на вулиці Криворізькій. Спустившись вниз по вулиці Ціолковського, виїхав на вулицю Криворізьку. До АЗС потрібно було проїхати близько 400-500 метрів. Освітлення дороги було поганим. Він рухався з ввімкнутим ближнім світлом фар. Швидкість була невеликою, близько 50-60 км/г., хоча на спідометр він не дивився. Йому було відомо, що в лівій частині дороги є яма, яка утворилась внаслідок того, що на цій ділянці просів асфальт. Яма має довжину близько 200 метрів. Рухаючись по вулиці, він двома колесами попав в цю яму, автомобіль качнуло, підкинуло, викинуло з ями та потягло в праву сторону дороги. Чи пробив він в цей час колесо на автомобілі, не знає. Загиблого пішохода він не бачив. Відчув удар, після чого його викинуло на узбіччя, де жбурляло ще приблизно 10 метрів. Билась чи ні машина об бордюр, не знає. Після того як автомобіль зупинився, він вийшов з нього та метрів за 5-6 побачив жінку, що лежала на дорозі. У жінки намагався знайти пульс, але його не відчув. Потім приїхали працівники поліції та відвезли його до лікарні, де він проходив освідування на стан перебування в алкогольному сп`янінні. Спочатку дихав в «Драгер», потім на аналіз в нього брали кров. Він не може пояснити, звідки в нього такі великі показники алкоголю в крові.

Він кається у скоєному. Для нього це великий шок. Ця подія розділила його життя на дві частини, до та після.

За його участю слідчий місце ДТП не оглядав. Процесуальні права йому ніхто не роз`яснював, це робили вже під час слідчих дій в м. Дніпро.

Позовні вимоги в частині матеріальної шкоди, визнає повністю. Заподіяну моральну шкоду визнає частково, але у якій саме сумі, сказати не може.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що раніше з обвинуваченим знайомий не був. Другий потерпілий по справі ОСОБА_5 є його рідним братом по матері. Загибла є його матір`ю, з якою раніше разом проживав по АДРЕСА_3 .

21.11.2019 року, приблизно о 17.00 годині, мати прийшла додому після роботи. Повечеряла, перевдягнулася та пішла відвідати бабусю, що проживає по АДРЕСА_4 .

Мати вийшла з будинку приблизно о 18.00 годині. В подальшому, приблизно о 19.30 годині, до нього зателефонувала сестра, та повідомила, що матері у бабусі вдома немає. Він вдягнувся та побіг до бабусі. По дорозі побачив поліцейський автомобіль. Потім побачив автомобіль «Шевроле», праві колеса котрого знаходилися на узбіччі, а ліві на дорожньому покритті. На дорозі знаходилися сумка матері, а потім побачив неподалік і тіло матері. Освітлення було добрим.

Обвинуваченого просить наказати найсуворіше. ОСОБА_11 у судовому засіданні фактично свою вину не визнав. Не вважає себе таким, що перебував під час ДТП з смертельними наслідками в стані алкогольного сп`яніння. Причинами смертельної пригоди вважає погане освітлення дороги, її не належний технічний стан, а не те, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на великій швидкості збив на смерть пішохода. Його вибачення за смерть матері ним не сприймаються.

Ніякими грошима його матір не повернеш. Заявлений ним цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 000 гривень, це витрати на поховання. Моральну шкоду оцінює в 500 000 гривень, через велику, непоправну для нього втрату близької, рідної людини. Від обвинуваченого по пошті надходили грошові кошти у сумі 10 000 гривень, але від отримання грошей він відмовився. Особисто гроші від обвинуваченого брати не буде. Отримає гроші лише за рішенням суду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що з обвинуваченим раніше не знайомий. Загибла його рідна матір. Потерпілий ОСОБА_14 його рідний брат по матері. Він мешкав від них окремо, навіщав матір на вихідних, кожен день спілкувався з нею на роботі.

22.11.2019 року до нього приїхала сестра з тіткою, та повідомили що матір збила машина. Напередодні, 21.11.2019 року приблизно о 17.00 годині, він спілкувався з матір`ю по мобільному телефону. Знав що остання збиралася йти до бабусі в гості.

Ним заявлено позов щодо відшкодування моральної шкоди, який просить задовольнити. Загибель матері, це велика втрата рідної людини, про що йому навіть боляче казати. З матір`ю він тісно спілкувався.

Щодо дорожніх умов по вулиці Криворізькій, пояснив що освітлення в нічний час гарне, дорогу чітко видно.

Вина ОСОБА_11 у пред`явленому йому обвинуваченні встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що раніше з загиблою, потерпілими та обвинуваченим не знайомий. Ввечері 21.11.2019 року, знаходився вдома, перебуваючи в приміщенні гаражу по АДРЕСА_5 . З сторони дороги почув хлопок. Подумав що відчинилися ворота його домоволодіння. Коли вийшов з подвір`я, неподалік побачив на узбіччі, приблизно за 0.5 метри від дороги, пошкоджений автомобіль «Шевроле» На дорожньому покритті лежала жінка. На стовпах горіли ліхтарі, і освітлення дороги було гарним. Був вітер, опадів не було. Через деякий час приїхали працівники поліції. Водій спілкувався з робітниками поліції, пояснював їм, що жінка перебігала через дорогу. Його будівля обладнана камерою відео спостереження. Він пішов додому та переглянув відео події. На відео зафіксовано, що жінка дорогу не перебігала. Відеозапис добровільно видав працівникам поліції. Освітлення на дорозі було гарне. В районі місця ДТП, тобто напроти його будинку, на дорожньому полотні присутня плавна, невелика виїмка, заглибленням приблизно 5 см, яка займає приблизно 2/3 дороги. Всі водії її об`їзжають. Цю виїмку залишили працівники газового господарства після якогось ремонту, приблизно 3 роки тому. Колись в цьому місці було ДТП;

- показаннями свідка ОСОБА_16 який пояснив суду, що з загиблою, потерпілими та обвинуваченим раніше не знайомий. Восени 2019 року, після ДТП по вулиці Криворізькій, близько 18 години, проїжджав повз по цій же половині дороги. Напрямки дорогу розподілені між собою трамвайним шляхом. Доріжка для пішоходів в цьому місці відсутня. На дорозі, ближче до лівого краю дороги, майже рядом з бордюром, мається виїмка, яка залишилась приблизно з 2018 року, після працівників газового господарства. Ця виїмка мають довжину близько 300 метрів. При швидкості 60 км/г ця виїмка в автомобілі не відчувається. Освітлення на той час було включено, але як електрик вважає, що лампи ще на розгорілись, на що їм потрібно близько 15 хвилин. Він їхав з ввімкнутим світлом фар, та вважає, що оглядовість була нормальна. На пів корпусу, переднім правим колесом, на правому узбіччі дороги стояв автомобіль «Шевроле», який мав пошкодження капоту, лобового скла. Бачив розкидані по дорозі речі, а метрів за 10-ть від автомобіля, бачив тіло жінки, яка лежала поряд з правим бордюром дороги. Тіло жінки лежало на рівній частині дороги, тоді як автомобіль стояв на деякому спуску;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив суду, що працює слідчим Управління поліції у Дніпропетровські області. З загиблою, потерпілими та обвинуваченим, він раніше не знайомий.

Згідно з відомчим наказом, оформлення ДТП з смертельними наслідками, проводиться саме працівниками Управління. 21.11.2019 року він був черговим слідчим, виїжджав на місце ДТП по вулиці Криворізькій у м. Кам`янське. Водія ОСОБА_11 на час його приїзду, патруль поліції вже повіз до лікарні для встановлення у останнього алкогольного сп`яніння. Автомобіль находився частково на узбіччі, частково на дорозі, мав пошкодження переднього капоту, спущене колесо. Слідів гальмування автомобіля не зафіксовано. Авто рухалось без пасажирів та вантажу. Після наїзду на пішохода, автомобіль двома колесами виїхав на узбіччя, перетнувши бордюр висотою приблизно 15 см. Освітлення дороги було гарним. Оглядовість необмежена, приблизно 300 метрів в кожну сторону дороги. Дорожнє покриття не містило перешкод для свобідного по ньому проїзду. Чоловік який мешкав у будинку поряд з ДТП, добровільно запропонував вилучити запис з його камери відео спостереження. У подальшому, правильність вилучення відеозапису підтверджено ухвалою суду. Огляд місця ДТП починав без ОСОБА_11 , якого привезли з лікарні трохи пізніше. Перебування водія ОСОБА_11 в стані алкогольному сп`яніння підтверджено медиками. Коли побачив ОСОБА_11 , той вже спілкувався з адвокатом по телефону. Від учасників ДТП зауважень до протоколу огляду не надходило. При проведенні авто технічної експертизи автомобіля, було встановлено пошкодження його ходової частини;

- витягом з ЄРДР від 21.11.2019 року, згідно якого 21.11.2019 року, приблизно о 18.02 годині, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вулиці Криворізька в напрямку вулиці Ціолковського до вулиці І.Франка в м.Кам`янське, в районі будинку №38, вчинив наїзд керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_12 , яка рухалася в попутному йому напрямку. Внаслідок зазначеного ДТП, ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження та померла на місці пригоди (т.2 а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 21.11.2019 року, згідно якого зафіксована обстановка ділянки місцевості розташованої по вулиці Криворізька в районі будинку № 38 у м. Кам`янське, зафіксована обстановка на місці ДТП. На зазначеній ділянці розташований автомобіль «Chevrolet Aveo» н/з НОМЕР_1 , з пошкодженим капотом, переднім бампером, розбитою правою фарою, відсутнім переднім номерним знаком та спущений переднім правим колесом, розбитим лобовим склом. Також на зазначеній ділянці визначено сліди проїзду правих коліс через бордюр, по узбіччю. На зазначеній ділянці дороги виявлено труп ОСОБА_12 , фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с.4-36);

- довідкою ТОВ «Міськсвітло плюс», згідно якої 21.22.2019 року освітлення по вулиці Криворізькій, на ділянці від вулиці Ціолковського до вулиці Івана Франка, ввімкнуто о 16.20 годині, вимкнуто о 06.20 годині, світильниками ДНАТ 250 з часом розжигу 2 хвилини (т.1 а.с.124)

- протоколом огляду відеозапису від 22.11.2019 року, який міститься на компакт-диску «Verbatim» DVD-R 4.7 GB. Відеозапис вилученого 21.11.2019 року з камери зовнішнього відео спостереження розташованої на будівлі №38 по вулиці Криворізька в м. Кам`янське. При поміщенні диску до приводу ноутбук «Toshiba», встановлено що на диску знаходиться папка з назвою 2019-11-21. Вміст папки це відеофайл, де наявний запис 00:01:55 годині, на якому зафіксовано, як невстановлена жінка рухається по правому краю проїзної частини у попутному напрямку з напрямком руху автомобілів. Запис чорно-білий та колір одягу в який вдягнута жінка встановити неможливо. Жінка тримає сумку в правій руці, одягнута в куртку нижче коліна, на голові вдягнута шапка. На 01 хвилині 14 секунді запису відеоспостереженння зафіксовано, як автомобіль (марку та реєстраційний номер розглянути не вдається від засвітлення світлом фар автомобілів), здійснює наїзд передньою частиною на вказану жінку-пішохода та не застосовуючи гальмування продовжує рух. Вказаний автомобіль зупиняється проїхавши певну відстань. На 00:01:55 годині запис камери відео спостереження зупиняється (т.2 а.с.51-52) Зазначений відеозапис переглянуто під час судового засідання;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.11.2019 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2019 року, в період часу з 11.40 години до 11.55 години по вулиці Криворізька 38 в м. Кам`янське у присутності ОСОБА_15 , вилучено відеофайл з обставинами ДТП від 21.11.2019 року з камери відео спостереження, який записаний на диск «Verbatim» DVD-R 4.7 GB (т.2 а.с.58-59);

- зазначеним речовим доказом по кримінальному провадженню, а саме лазерним компакт-диском «Verbatim» DVD-R 4.7 GB з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження розташованої на будівлі, що належить ОСОБА_18 за адресою вулиця Криворізька 38 в м. Кам`янське (т.2 а.с.61-62);

- речовим доказом по кримінальному провадженню, а саме автомобілем «Chevrolet Aveo» н/з НОМЕР_1 , ушкодження якого зафіксовані протоколом огляду місця ДТП (т.2 а.с.87-88);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу №897/1 від 21.11.2019 року, згідно якого ОСОБА_7 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.108);

- копією результату тесту № 12332 ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» від 21.11.2019 року, згідно якого результат тесту становить 1.24% проміле (т.2 а.с. 109);

- висновком судової автотехнічної експертизи №11/10.2/1326 від 20.12.2019 року, згідно якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває в працездатному стані. На момент експертного огляду керування автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в непрацездатному стані. Рульове керування автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває в непрацездатному стані, з причини руйнування правової рульової тяги в місці нарізного з`єднання, вірогідніше за все, яке утворилося внаслідок аварійного навантаження під час ДТП. Оскільки пошкодження, яке призвело до непрацездатного стану рульового керування автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вірогідніше за все, утворилося внаслідок аварійного навантаження під час ДТП, то відповідно у водія не було об`єктивної можливості їх виявити раніше дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки пошкодження, яке призвело до непрацездатного стану рульового керування автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 вірогідніше за все, утворилося внаслідок аварійного навантаження під час ДТП, то воно не перебуває у причинному зв`язку з настанням даної події (т.2 а.с.165-169);

- висновком судово-медичної експертизи № 1367-Е від 27.11.2019 року, згідно якого при дослідженні тіла ОСОБА_12 виявлена сполучена тупа травма тіла (закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток носу, уривчастою ділянкою осадження в лобній області по центру, що розповсюджується на обличчя, крововиливом в м`які тканини голови в лобній області по центру, дифузними крововиливами під м`якими мозковими оболонками; тупа травма шиї з розривом хребта між 1-м та 2-м шийними хребцями та переломом зубовидного відростку 2-го шийного хребця з розривом спинного мозку; відкритий перелом обох кісток правої гомілки в нижній треті з утворенням відламку малогомілкової кістки у вигляді піраміди, яка основою звернута до заду (бампер-перелом), синці на задній поверхні обох гомілок, садна на передній поверхні обох колінних суглобів, на задній поверхні кістей та променево-зап`ястних суглобах, крововилив в поперековій області по центру), яка призвела до розвитку шоку, про що свідчить наявність вищезазначених пошкоджень та морфологічні ознаки виявлені при дослідженні тіла. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть.

Характер пошкоджень, їх локалізація, свідчить проте, що пошкодження могли утворитись при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок наїзду легкового автомобілю на пішоходу при ударі виступаючими частинами автомобілю в напрямку ззаду на перед (відносно тіла), з місцем первинного контакту в області задній поверхні обох гомілок, внаслідок чого утворились пошкодження у вигляді синців та переломів обох кісток правої гомілки (бампер-перелом), з послідуючим закиданням на автомобіль та ударом об нього, в наслідок чого утворились пошкодження в поперековій області з послідуючим відкиданням та падінням на дорожнє покриття з ударом передньою поверхнею голови та кінцівками на дорожнє покриття, переломом шийного відділу хребта. Пошкодження виникли не задовго до настання смерті. При судово-токсикологічному дослідженні у крові етиловий чи інші спирти, не виявлені.

Пошкодження виникли внаслідок при ударі виступаючими частинами автомобілю в напрямку ззаду на перед (відносно тіла), з місцем первинного контакту в області задній поверхні обох гомілок. Під час первинного контакту тіло потерпілої було обернуто до автомобіля задньою поверхнею тіла (т.2 а.с.173-177);

- висновком судово-автотехнічної експертизи №11/10.4/1338 від 19.12.2019 року, згідно якого маються підстави стверджувати, що місце наїзду в повздовжньому напрямку розташовувалося на деякій відстані перед слідами РБК за напрямком руху автомобіля «Chevrolet Aveo» (т.2 а.с.188-190);

- висновком судово-технічної експертизи №11/10.1/1316 від 06.12.2019 року, згідно якого технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_7 , при заданому механізмові ДТП, визначалась виконанням вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, для чого в нього не було перешкод технічного характеру, які б не дозволили б водію виконати зазначені вимоги Правил дорожнього руху.

При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 12.4 та 12.9 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли б знаходитися у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Для оцінки дій пішохода не потрібно застосовування спеціальних технічних пізнань, тому оцінити дії пішохода ОСОБА_12 органи розслідування можуть самостійно відповідно до розділу «Обов`язки та права пішоходів Правил дорожнього руху України» (т.2 а.с.196-198);

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Розглядаючи клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказів, а саме протоколу огляду місця події з додатками, вилученого у свідка ОСОБА_15 відеодиску, висновків експертиз, як похідних від недопустимих об`єктів дослідження, та як слідство виправдання підсудного в інкримінованому йому злочині, судом встановлене наступне.

Огляд місця події, вимоги до складення відповідного протоколу, передбачені ст. 104 КПК України, зі змісту якого вбачається, що саме слідчий вирішує питання про склад осіб, які будуть брати, чи беруть участь у проведенні такого огляду. Відсутність ОСОБА_11 під час початку огляду місця події, обумовлена його перебуванням в лікарні, і така відсутність ніяким чином не може бути підставами для визнання цієї невідкладної слідчої дії недопустимим доказом.

Недоліки складення протоколу огляду, зазначені стороною захисту є об`єктивними чинниками, а саме неможливість встановлення слідчим пошкодження рульового механізму без відповідного дослідження, у тому числі експертом. В протоколі огляду зафіксована відсутність переднього номерного знаку автомобіля, сліди переїзду на узбіччя через бордюрний камінь, спущені шини правих коліс. Схема до протоколу, фото таблиця містять схематичне та фотографічне зображення місцезнаходження переднього номерного знаку, факт пошкодження правого переднього диску автомобіля.

Про яке не відкриття стороні захисту оригіналів первинних носіїв інформації при фотографуванні місця ДТП йдеться річ у клопотанні адвоката, суду взагалі не зрозуміло.

Яким чином слідчим порушені норми КПК України при добровільному наданні свідком диску з відеозаписом події ДТП, захисником не зазначається. Вказано про якийсь обшук який здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

КПК України передбачає, що фактичною підставою для проведення огляду є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення його мети. При наявності достатніх даних, що вказують на необхідність проведення огляду, слідчий приймає рішення про його проведення. Як правило, це рішення ніде спеціально не фіксується. Вимога закону обов`язково отримати вмотивовану ухвалу слідчого судді встановлена, тільки коли необхідно здійснити огляд житла чи іншого володіння особи.

Окрім цього, 26.11.2019 року, post factum (латинське «після зробленого») ухвалою слідчого судді ще надано дозвіл на тимчасовий доступ до камери відео спостереження, яка встановлена на будинку АДРЕСА_5 , з можливістю виїмки відео файлів. Зазначена ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Цією ухвалою визначено та не може бути поставлене під будь-який сумнів, що вилучається як доказ саме відео файл, а не камера відео спостереження, на чому саме і наголошує захисник в своєму клопотання про визнання доказів недопустимими.

Незаконність освідування ОСОБА_11 на предмет знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, а саме без постанови прокурора, зазначена захисником з посиланням на ч.3 ст. 241 КПК України, на думку суду взагалі недоречна, так як зазначені норми стосуються виявлення на тілі слідів кримінального правопорушення або особових прикмет.

Порядок освідування особи на стан перебування в алкогольному сп`янінні визначається відповідною Інструкцією. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Порушення ПДР України загиблою ОСОБА_13 , захисником не аргументовано, напроти приведені витяги з правил руху пішоходів, підтверджують що остання їх дотрималась.

Щодо не усвідомлення ОСОБА_11 , не можливості передбачення ним, що потерпіла може рухатись в попутному з ним напрямку суд зазначає, що відповідно до пояснень обвинуваченого він не тільки не бачив яким чином рухалась потерпіла, а і взагалі її не бачив. Тільки відчув удар, при цьому пояснюючи це наведеними вище доводами про раптове відкидання автомобіля з лівої до правої сторони дороги.

Час фактичного затримання ОСОБА_11 о 18.15 годині 21.11.2019 року, зазначений в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, який розпочато о 23.50 годині цього ж дня в Управлінні ГУНП у Дніпропетровській області, відповідає положенням ст. 209 КПК України, згідно якої особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Таким чином фактичне затримання ОСОБА_11 відбулося під час його вимушеного підкорення правомірного наказу працівника поліції про слідування до лікарні для медичного обстеження стану перебування в алкогольному сп`янінні. У подальшому ОСОБА_11 доставлений на місце ДТП, та після складення протоколу перевезений до м. Дніпро, де був складений протокол затримання саме особи, яка вже підозрюється у вчиненні злочину.

Стаття 42 КПК України роз`яснює статус підозрюваного як особи, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особи, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Саме після затриманні особи за підозрою у вчиненні злочину, а не з моменту фактичного затримання, набувши статус підозрюваного, особа має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення, на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту.

Складення протоколу про затримання ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні злочину, здійснено слідчим у присутності його захисника з роз`ясненням процесуальних прав, і ніяких порушень норм КПК України, прав обвинуваченого (на той час підозрюваного) на захист, судом у цих діях не вбачається. Ніяких свідчень до прибуття захисника та роз`яснення йому процесуальних прав, ОСОБА_11 не надавав.

Всі інші доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, зводяться до власної оцінки доказів, трактування їх на користь підзахисного. Всі ці доводи перевірені під час судового засідання, та їм надана відповідна оцінка.

Так технічна можливість попередити ДТП визначена висновком експерта. Колесо спущене внаслідок удару о бордюрний камінь та руйнування легкосплавного диску. Таке пошкодження не могло виникнути під час попадання в виїмку на дорозі, що підтверджується вище приведеними поясненнями свідків (до речі у тому числі зі сторони захисту), висновком експерта про руйнування матеріальної частини автомобіля. При початку руху ОСОБА_11 від гаражу по вулиці Ціолковського, колеса автомобіля знаходились в справному стані, що підтвердив сам обвинувачений.

Експертизи дійсно проведені по вихідним даним слідчого, які він встановив під час досудового розслідування, що прямо передбачено порядком призначення та проведення експертиз. Ніяких інших даних слідчому не надавалось, альтернативних експертиз стороною захисту не проводилось.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд визнає добровільне неодноразове намагання частково відшкодувати заподіяну злочином шкоду.

Визнання ОСОБА_11 своєї вини, не є щирим каяттям в розумінні кримінального законодавства, судом як пом`якшуючи покарання обставини не враховуються, з огляду на наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_11 висловлюючи жаль з приводу вчиненого та загибелі людини, тем не менш не осудив свою поведінку, відповідно до його пояснень у суді свою вину фактично не визнав, пояснюючи про свій тверезий стан та не зрозуміло звідки отримані результати про його сп`яніння, пояснюючи про обставини смертельного травмування при ДТП, як такі, що не залежали від його волі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд вважає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Законність і обґрунтованість вироку це дві необхідні й органічно пов`язані властивості вироку які означають, що суд повинен враховувати не лише обставини вчинення злочину і винність підсудного, а також ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику винної особи й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обґрунтованість призначеного судом покарання міститься в мотивувальній частині вироку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду покарання, суд, враховує необережну форму вини при вчиненні злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, на утриманні має неповнолітню дитину 2005 року народження, враховує обставини що пом`якшують покарання.

Також, судом враховуються характер скоєного ОСОБА_11 кримінального правопорушення, наслідки злочину у вигляді смерті потерпілої, враховує що останній свою вину фактично не визнав, враховує обставину що суттєво обтяжує його покарання, позицію потерпілих про призначення ОСОБА_11 найсуворішого покарання, думку прокурора про його вид та розмір, принцип індивідуалізації покарання, та вважає, що подальше перевиховання і виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі. На думку суду саме таке покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Не вбачаючи підстав для призначення ОСОБА_11 найсуворішої міри покарання, суд вважає, що з урахуванням санкції ч.2 ст. 286 КК України, найтяжчої кваліфікуючої ознаки у вигляді спричинення смерті потерпілої, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та фактичного не визнання своєї вини, міра покарання за співрозмірністю буде відповідати призначенню обвинуваченому 7 років позбавлення волі.

Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, застосування якого покладається на суд, є доцільним та законним.

Так ст. 3 КК України передбачено, що Закони України про кримінальну відповідальність, повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість який надана Верховною Радою України.

Обов`язковість практики ЄСПЛ пов`язана з ратифікацією України Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Врегулювавши на законодавчому рівні практику виконання рішень ЄСПЛ окремим Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Україна наблизилась до створення однорідної судової практики, узгодженої з європейською правовою системою в схожих правовідносинах. Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до вище наведеного Закону, для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

ЄСПЛ неодноразово наголошувалось про те, що частина адміністративних правопорушень в Україні мають характер кримінальних. При цьому такий наголос переважно йшов саме про порушення у сфері громадської безпеки та дорожнього руху.

Не застосовуючи аналогію закону, що прямо заборонено КК України, судом відзначається, що само керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за правилами КУпАП тягне за собою безальтернативне покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік, а тому при встановленні безспірного факту керування ОСОБА_11 транспортним засобом у такому стані, додаткова міра покарання на думку суду фізично не може бути не застосована, а її тривалість повинна бути пропорційна тяжким наслідкам що настали.

На підставі викладеного, суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що по пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначають його суб`єктивну сторони у вигляді злочинної самовпевненості, тобто у формі необережності. Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин вчинений, і ОСОБА_11 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Чітких механізмів встановлення наявності моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, в законодавстві України не визначено, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого, у даному випадку за умов вчинення злочину щодо члена родини.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її дітям, які проживали з нею однією сім`єю. Тобто саме така особа має право на відшкодування морально (немайнової) шкоди та можуть звернутись до суду з позовною заявою про її відшкодування.

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, гарантується, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вина обвинуваченого, причинний зв`язок між злочинними діями та бездіяльністю, заподіянням моральної шкоди, у судовому засіданні встановлено. Моральні страждання потерпілого ОСОБА_13 , як особи, яка втратила близьку людину кровної спорідненості, останній підтвердив під час його допиту, є загальновизнаними у цивілізованому суспільстві.

Потерпілий ОСОБА_13 мешкав разом з загиблою матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , тобто відповідно до наведених норм законодавства має право на відшкодування моральної шкоди.

В реаліях сучасного світу все частіше виникають ДТП, в результаті яких завдається шкода життю або здоров`ю особи. Очевидно, що вона повинна відшкодовуватися особою, яка її завдала.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що життя та здоров`я людини є абсолютним благом і не може підлягати грошовій оцінці, суд вважає цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди від злочину підтвердженим, але таким, що підлягає частковому задоволенню, буде відповідати стягненню з обвинуваченого на його користь 100 000 гривень.

Матеріальна шкода як кошти витрачені безпосередньо на поховання загиблої ОСОБА_13 у сумі 7 696 гривень, ритуальних послуг у сумі 415 гривень, а в загальній сумі 8 111 гривень, підтверджені відповідними матеріальними носіями, є законними, справедливими, такими що підлягають повному задоволенню. При вирішенні цього питання судом також враховується повне визнання розміру матеріальної шкоди обвинуваченим ОСОБА_11 .

Розглядаючи позовні вимоги щодо відшкодування 12 293 гривень 40 копійок витрачених позивачем ОСОБА_13 на поминальний обід, судом відзначається наступне.

Дійсно, влаштування поминального обіду є багатовіковою традицією українців, і практично є витратами на поховання.

Однак у відповідності з вимогами ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Аналіз зазначеної норми законодавства, дає підстави суду для висновку, що витрати на проведення поминального обіду, фактично проводяться вже після юридично визначеного факту поховання, і тому не можуть бути судом задоволені.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_19 про відшкодування моральної шкоди, суд встановив наступне.

Черномор дійсно визнаний по справі потерпілим, але мешкав окремо від матері та брата, потерпілого ОСОБА_13 . Зазначений факт ОСОБА_19 особисто підтвердив у судовому засіданні, зазначивши про спілкування з загиблою на роботі, відвідування її за місцем мешкання на вихідних, тобто зазначив про відсутність факту проживання однією сім`єю.

За таких обставин, у відповідності до ст. 1168 ЦК України, у суду не має правових підстав для задоволення позову ОСОБА_19 та відшкодування йому моральної шкоди.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України, при цьому суд відзначає, що ухвала Індустріального райсуду м. Дніпропетровська від 25.11.2019 року про арешт автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 обвинуваченому ОСОБА_11 , містить посилання ст. 170 КПК України, а саме арешту майна для забезпечення позовних вимог.

Враховуючи співмірність задоволених судом позовних вимог вартості автомобіля, суд вважає за доцільне залишити його за місцем зберігання, до набрання вироком законної чинності та подальшого прийняття відповідних мір про стягненню сум за цивільним позовом.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, коштів витрачених потерпілими на отримання правової допомоги, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки

Початок строку відбуття ОСОБА_7 призначеного судом покарання, рахувати з 21.11.2019 року.

Позовні вимоги потерпілого, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 8 111 гривень та 100 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди, залишити без задоволення.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 3 768 гривень 24 копійок.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на документально підтверджені процесуальні витрати на отримання правової допомоги у сумі 3 500 гривень на користь потерпілого ОСОБА_4 та 3 500 гривень на користь потерпілого ОСОБА_5 .

Речові докази - лазерний компакт-диск «Verbatim» DVD-R 4.7 GB з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження розташованої на будівлі, що належить ОСОБА_15 за адресою: вулиця Криворізька, 38 в м. Кам`янське, - зберігати при справи, автомобіль «Chevrolet Aveo» н/з НОМЕР_1 , залишити на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів розташованого по вулиці Медична 15 в м. Кам`янське, до набрання вироком законної чинності.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити раніше обраний, у вигляді тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1