Провадження № 1-кп/521/1428/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 22.10.2020 року за № 0001325, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Жашкові Черкаської області, має середню освіту, проходить військову службу за контрактом на посаді старшини роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «прапорщик», одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшини роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у співучасті із службовою особою роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 Особою 1, щодо якої досудове розслідування здійснюється у іншому кримінальному провадженні, з єдиним злочинним наміром, 12.10.2020 о 18 годині 55 хвилин, знаходячись на місці паркування автомобілів мережі супермаркетів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, на розі вулиць Дальня та Дмитрівська, одержав від військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Особи 2 для передачі Особі 1 першу частину неправомірної вигоди в сумі 2500 грн., та в подальшому 22.10.2020 близько 16 години 50 хвилин, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 одержав від Особи 2 для передачі Особі 1 другу частину неправомірної вигоди в сумі 3000 грн., а всього на загальну суму 5500 грн. за не ініціювання Особою 1 проведення службового розслідування за фактами порушення військовослужбовцем Особою 2 обов`язків військової служби та не ініціювання його переведення до іншої військової частини для подальшого проходження служби з гіршими для останнього умовами.

Таким чином, ОСОБА_4 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України, пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

30.11.2020 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України, а також погодився на вчинення дій з метою співпраці у викритті кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - передбачені санкцією ч. 1 ст. 368 КК України основне покарання у виді арешту на строк 3 місяці та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посаду старшини роти на строк 1 рік, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Пояснив суду, що визнає всі обставини, вказані в обвинуваченні, викладені в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється.

Захисник підтвердив згоду щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю є одруженим, утримує малолітню дитину, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, беззастережне визнання винуватості, а також за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.11.2020 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк три місяці, з позбавленням права обіймати посаду старшини роти на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування покарання у виді арешту ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити незмінним тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, а ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти у випадку, якщо до набрання вироком законної сили відбутий ним строк попереднього ув`язнення, з урахуванням положень ст. 72 КК України, буде дорівнювати фактично призначеному йому покаранню.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

У строк відбутого покарання зарахувати попереднє ув`язнення, тобто строк перебування ОСОБА_4 під вартою з дня його затримання 22.10.2020 року до набрання вироком законної сили із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1