Код суду 233 Справа № 233/5694/20
Вирок
Іменем України
30 грудня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка, Донецької області, українець, громадянин України, має середньо спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту від 16 грудня 2020 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2020 приблизно о 02 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , пішов з місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та направився в бік вул. Леваневського м. Костянтинівка, Донецької області.
Того ж дня, приблизно о 03 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, він через незаперті вхідні металеві двері увійшов до під`їзду №3 буд. АДРЕСА_2 , де на майданчику першого поверху побачив два велосипеди, на заволодіння одним з яких у нього виник злочинний намір. Негайно реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав велосипед марки «INTENZO» моделі «MASTER» чорного кольору, вартістю 2520,00 грн., який належав ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 разом з вищевказаним велосипедом, з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
16 грудня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , укладена угода про примирення, на підставі ст.ст.468,469,471КПК України, відповідно до якої: сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185КК України у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку.
Крім того, за вимогами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою винуватість повністю, та потерпілому завдана майнова шкода відшкодована у повному обсязі.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим та між ним та потерпілим укладена угода про примирення, відповідно до ст.12КК України є кримінальним проступком.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
До того ж, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та під час судового засідання з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України і прокурором в судовому засіданні, підтримані умови угоди.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 16 грудня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільного позову - не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Під час судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались та суд не знаходить підстав для їх застосування.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про примирення від 16 грудня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.
Речові докази: велосипед марки «INTENZO» моделі «MASTER» чорного кольору, який знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_4 залишити останньому за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1