Справа № 755/9200/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва, кримінальне провадження №0004074 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Алонка, Верхньобуреінського району, Хабаровського краю РФ, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
20.05.2019 року, приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_3 перебувала в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Фуршет», розташованого за адресою: м.Київ, вул.Шептицького, 22, де у неї виник намір на скоєння умисного злочину з корисливих мотивів. З метою незаконного власного збагачення ОСОБА_3 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Фуршет» ДП «Рітейл Центр», маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його в свою користь. Замовивши в м`ясному відділі наступний товар: Лопатку зі свинини без кістки охолоджену, штрих-код 401890, вагою 3,336 кг, та поклала до свого рюкзака чорно-червоного кольору, з яким зайшла до магазину, в подальшому не розрахувавшись за даний товар, пройшла через касову зону та антикрадіжні рамки, після чого викраденим майном не встигла розпорядитися на власний розсуд, так як на виході була зупинена працівниками охорони.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Фуршет», намагалася викрасти товару на загальну закупівельну суму 272 грн. 32 коп. без ПДВ та виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто вона не встигла розпорядитися викраденим товаром на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 намагалася завдати ДП «Рітейл Центр» матеріальної шкоди на загальну суму 272 грн. 32 коп.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Так, 20.05.2019 року, приблизно о 12-00 годині, вона перебувала в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Фуршет», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Шептицького, 22. Замовивши в м`ясному відділі товар: Лопатку зі свинини без кістки охолоджену, та поклала до свого рюкзака, з яким зайшла до магазину, в подальшому не розрахувавшись за даний товар, пройшла касову зону через антикрадіжні рамки, після чого була зупинена працівниками охорони. Протиправні діяння, які ставляться їй в провину, вона не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. В даний час вона працює неофіційно двірником у кооперативі «Богатир». Злочин вчинила оскільки не мала достатньо коштів на оплату товарів. Вона проживає сама, оскільки позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останньої за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винної, - раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченої на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , її майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, положення ст.56 КК України, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді громадських робіт.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0004074 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/9200/19.

Речові докази лопатку зі свинини без кістки охолоджену, штрих-код 401890, вагою 3,336 кг, яку передано під розписку на зберігання представнику ДП «Рітейл-Центр» ОСОБА_5 залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та направити представнику потерпілого. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1