Справа № 184/1144/20
Номер провадження 1-кп/184/198/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000125 від 19.02.2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, інвалід 2-ї групи, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний намір на таємне викрадення майна з квартири АДРЕСА_3 . Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 вирішив скористатися ключем від вищевказаної квартири, який залишився йому від ОСОБА_6 , який протягом деякого часу проживав разом з ним. Крім того, для реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 ввів в оману раніше знайомих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким повідомив, що квартира АДРЕСА_4 належить його сестрі та він має право розпоряджатися майном, яке знаходиться у вищевказаній квартирі. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , в цей же день та час знаходячись у вищевказаному місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, скориставшись раніше підшуканим ключем, проник до квартири АДРЕСА_3 , де попросив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які прийшли разом з ним, винести з вищевказаної квартири двоконфорну газову плиту «ПГ2». Останні, будучи впевненими, що вчиняють правомірні дії, виконали прохання ОСОБА_3 та занесли вищевказану плиту до квартири останнього. Таким чином, ОСОБА_3 таємно заволодів двоконфорною газовою плитою «ПГ2», в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №74 від 26.02.2020, вартість газової двоконфорної плити марки «ПГ2» становить 645 гривень 00 копійок. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 645 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло..
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що в січні 2020 року за допомогою ключа, який залишив йому ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайшли до квартири АДРЕСА_3 , звідки викрали двоконфорну газову плиту, яку здали на метал та купили для нього продукти харчування. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, матеріальний збиток потерпілій не відшкодований, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, на обліку у лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Водночас, приймаючи до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в особистості обвинуваченого, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, шляхом застосування ст.75 КК України, та з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілої ОСОБА_5 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, зважаючи на визнання обвинуваченим заявленого цивільного позову у повному обсязі та враховуючи, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в розмірі 645,00 грн..

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на загальну суму 170 грн. 00 коп..

Речових доказів по справі немає.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1