Справа №485/749/20
Провадження № 1-в/485/67/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м. Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Роздольне Каховського району Херсонської області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
16 червня 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково за наявності пільги.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань характеризував засудженого посередньо, у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_5 з 28 лютого 2020 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 квітня 2015 року та вироком Апеляційного суду Херсонської області від 21 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Строк покарання визначено відраховувати з моменту проголошення вироку, зарахувавши в строк покарання період знаходження під вартою з 23 січня 2015 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначених вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 квітня 2015 року та вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 березня 2015 року, засудженому остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2018 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року), засудженому зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув"язнення з 09 лютого 2015 року по 11 серпня 2015 року, та з 13 квітня 2016 року по 21 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 07 серпня 2020 року, складає 6 років 07 місяців 25 днів, що є більше, ніж 3/4 строку покарання.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" засуджений зарекомендував себе з посереднього боку, на виробництві установи не працевлаштований за станом здоров"я. Стягнень та заохочень не має. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи не залучається за станом здоров"я. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Підтримує зв"язки з рідними шляхом телефонних розмов.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, за попередніми місцями відбуття покарання в ДУ "Миколаївському слідчому ізоляторі" міста Миколаєва, ДУ "Херсонському слідчому ізоляторі" міста Херсона, ДУ "Голопристанській виправній колонії (№ 7)" Херсонської області, ДУ "Херсонській виправній колонії (№ 61)" міста Херсона, ДУ "Херсонській виправній колонії (№ 90) міста Херсона, ДУ "Дар"ївській виправній колонії (№ 10)" Херсонської області, засуджений характеризувався переважно посередньо та негативно. За сумлінне ставлення до праці п"ять разів був заохочений правами начальника установи. За допущенні порушення режиму відбування покарання, які виражались в порушенні розпорядку дня, зберіганні заборонених предметів, не вийшов на поіменну перевірку, чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак свідчать про небажання засудженого під час відбування покарання ставати на шлях виправлення.
Крім того, на засіданні комісії розглядалося питання про заміну не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням та 25.04.2019 року було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення (Т.1 а.с.25 особової справи), також 26.12.2019 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено, згідно заяви засудженого.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання поведінка засудженого є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки, крім того він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, звільнявся достроково від відбування покарання у зв"язку з тяжкою хворобою, однак довіри держави не виправдав й знову вчинив умисні злочини у період непогашеної судимості, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та високий рівень криміногенної зараженості.
Наявність заохочень, з урахуванням дат накладення та погашення стягнень, з огляду на особу засудженого, свідчить про те, що він бажає звільнитись з місць позбавлення волі за підходження пільги, а не про його остаточне виправлення.
Враховуючи наведене, зважаючи на характер вчиненого засудженим злочину, попередні судимості, реально відбутий термін покарання, поведінку засудженого під час відбування покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він повністю готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя