В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2630/19

Провадження № 1-кп/126/170/2020

"07" жовтня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000267 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізка Чечельницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2019 біля 18 год. в с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Миру зі сторони м. Бершадь в напрямку центру села, побачив малолітнього ОСОБА_6 , який перебігав дорогу зліва направо відносно напрямку руху його автомобіля. ОСОБА_4 , в порушення п. 12.3 ПДР України допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині з незначним зміщенням уламків по ширині, які, відповідно до висновку експерта могли утворитись внаслідок дії тупого твердого предмета, яким могла бути і виступаюча конструктивна деталь автотранспортного засобу та відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу, гальмівна система та рульове керування автомобіля ВАЗ 21013 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи та рульового керування вказаного автомобіля на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникли до ДТП та могли б впливати на можливий некерований рух чи керованість автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено. Ця ДТП відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи сталася з вини водія обвинуваченого, який своїми діями порушив вимоги п.12.3 ПДР України. В ситуації, яка склалася при технічних параметрах і при умові, що швидкість руху автомобіля в момент виникнення небезпеки для руху була такою, яка відповідає виявленим та зафіксованим слідам гальмування під час проведення огляду місця події ДТП, а пішохід вийшов із-за припаркованих на зустрічній смузі руху транспортних засобів, водій автомобіля ВАЗ 21013 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля ВАЗ 21013 до смуги руху пішохода; невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 21013 ОСОБА_4 вимогам п. 12.3 ПДР України з технічної точки зору призвело до виникнення події ДТП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що 02.06.2019 біля 18 год. в с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області він керував автомобілем ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 та по вул. Миру побачив ОСОБА_6 , який перебігав дорогу. Він не встиг загальмувати, в результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_6 , від чого той отримав перелом ноги. Був тверезий, є пенсіонером, має на утриманні непрацездатну дружину та мати віком 90 років, сліпу. Просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 02.06.2019 біля 18 год. в с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Миру зі сторони м. Бершадь в напрямку центру села, побачив малолітнього ОСОБА_6 , який перебігав дорогу зліва направо відносно напрямку руху його автомобіля. ОСОБА_4 , в порушення п. 12.3 ПДР України допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині з незначним зміщенням уламків по ширині, які, відповідно до висновку експерта могли утворитись внаслідок дії тупого твердого предмета, яким могла бути і виступаюча конструктивна деталь автотранспортного засобу та відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу, гальмівна система та рульове керування автомобіля ВАЗ 21013 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи та рульового керування вказаного автомобіля на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникли до ДТП та могли б впливати на можливий некерований рух чи керованість автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено. Ця ДТП відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи сталася з вини водія обвинуваченого, який своїми діями порушив вимоги п.12.3 ПДР України. В ситуації, яка склалася при технічних параметрах і при умові, що швидкість руху автомобіля в момент виникнення небезпеки для руху була такою, яка відповідає виявленим та зафіксованим слідам гальмування під час проведення огляду місця події ДТП, а пішохід вийшов із-за припаркованих на зустрічній смузі руху транспортних засобів, водій автомобіля ВАЗ 21013 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля ВАЗ 21013 до смуги руху пішохода; невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 21013 ОСОБА_4 вимогам п. 12.3 ПДР України з технічної точки зору призвело до виникнення події ДТП.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч.1 ст. 286 КК України (в ред. 19.05.2019 ), як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку, що виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, особи винного ОСОБА_4 , пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, просить призначити ОСОБА_4 покарання по ч.1 ст. 286 КК України (в ред. 19.05.2019) у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України (в ред. 19.05.2019) є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується посередньо за місцем проживання, є особою пенсійного віку, має на утриманні двох непрацездатних осіб.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він щиро кається, повністю визнав свою вину, потерпілі ніяких претензій до нього не мають.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Як видно з досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень та заходи сприяння у вирішенні соціальних питань. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч.3 ст. 76 КК України.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання у виді штрафу.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати на проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.
Витрати на проведення експертиз становлять 3297,21 грн.
Вищезазначені витрати на залучення експертів з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369 ч.3, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (в ред. 19.05.2019) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить три тисячі чотириста гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3297,21 гривень витрат за проведення експертиз.

З речового доказу автомобіля марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , перебуває у користуванні ОСОБА_4 , який поміщено до арешт майдану Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, на який ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 05.06.2019 накладено арешт скасувати арешт та повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_7