УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/17122/20

Провадження №: 1-кс/755/5165/20

"30" листопада 2020 р.

м. Київ

ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2020 за № 0004337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, установив :

до слідчого судді цього місцевого суду надійшло зазначене клопотання заявника про надання тимчасового доступу до документів у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст. 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 163 КПК України.

Після отримання цього клопотання, згідно положень ст. 163 КПК України, слідчим суддею було призначено судове засідання для розгляду вказаного клопотання, однак у нього заявник та/або прокурор не з`явилися, про поважні причини неявки визначені ст. 138 вказаного Кодексу також не повідомили, а тому суд перейшов до розгляду клопотання з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 даного Кодексу у відсутність осіб, що не з`явилися та дослідивши надані матеріали, перевіривши подане клопотання на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

І. Згідно ч. 5 ст. 163 КПК слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом».

Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Тобто, указуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

Разом з тим, за наслідками розгляду даного клопотання не можливо говорити «поза розумним сумнівом», що, заявник довід обставини визначені п.п. 1-2 ч. 5 ст. 163 КПК, адже їх аргументація базується на припущеннях слідства, щодо того. що можливо припустити певний факт, а не підтверджується відповідними доказами.

Так, дані щодо номеру ІМЕІ не можливо установити, як дійсні, так як з витягу з ЄРДР, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.07.20, пояснень ОСОБА_4 від тієї ж дати та протоколу допиту потерпілого від 25.07.20 убачається тільки сам факт грабежу та заволодіння мобільним телефоном, але жоден з доданих доказів не доводить факт указаний у клопотанні, а саме що номер ІМЕІ НОМЕР_1 (не указаний такий номер і у протоколі допиту самого потерпілого. Де указано тільки марку, модель телефону й його вартість).

ІІ. Також, з положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України убачається, що до компетенції слідчого судді віднесено судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проводженні.

Частина 1 статті 159 КПК України регламентує, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії.

З положень ст. 22 КПК України слідує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Також, згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в п.п. 8, п. 2.5 Розділу 2 витягу з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка ураховується слідчим суддею виходячи з норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідує, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення обставин, що має оцінюватись як підстава для відмови в задоволенні такого клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, уважає, що неявка сторони обвинувачення, беручи до уваги вищезазначену позицію ВССУ та норми ст.ст. 22, 26, 132 КПК України, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та про не доведення обставин визначених ст.ст. 160, 163 того ж Кодексу, що є підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив :

у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2020 за № 0004337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя Оксана БІРСА