Єдиний унікальний номер 741/884/20
Провадження № 1-кс/741/194/20
У Х В А Л А

м. Носівка 30 липня 2020 року

Слідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
30 липня 2020 року до провадження слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого під час обшуку.

В обґрунтування слідчий вказує на те, що Носівським відділенням поліції Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000219, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час обшуку 29.07.2020 року працівникам поліції було добровільно видано мисливську гладкоствольну рушницю двохствольну з номером P НОМЕР_1 та п`ять набоїв 12 калібру, а також вилучено двох мертвих домашніх кошенят біло-сірої та рижувато-сірої масті зі слідами травмування.

Постановою слідчого від 30.07.2020 року зазначені вище об`єкти було визнано речовими доказами.

Посилаючись на те, що речові докази потребують збереження в силу ст. 100 КПК України, просила накласти арешт на вилучене майно.

До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження (слідчим) подана заява про розгляд клопотання у її відсутність. Також у заяві слідчим зазначено, що клопотання вона підтримує в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, та просить слідчого суддю його задовольнити та накласти арешт на вищезазначені об`єкти.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Носівським відділенням поліції Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000219, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час обшуку 29.07.2020 року працівникам поліції було добровільно видано мисливську гладкоствольну рушницю двохствольну з номером P НОМЕР_1 та п`ять набоїв 12 калібру, а також вилучено двох мертвих домашніх котенят біло-сірої та рижувато-сірої масті зі слідами травмування.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що добровільно видане майно, а саме мисливська гладкоствольна рушниця двохствольна з номером НОМЕР_2 та п`ять набоїв 12 калібру, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Стороною слідства в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином, може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених майна.

За таких обставин клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вилучених двох трупів домашніх котенят біло-сірої та рижувато-сірої масті зі слідами травмувань, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення в цій частині клопотання, оскільки не доведено необхідність у застосуванні такого заходу як арешт, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 170 КПК України арештом майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном з метою виконання завдання арешту, тобто запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 3 ст. 170 КПК України також зазначено про накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Поняття майна визначено у ст. 190 ЦК України, згідно вимог якої майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю відповідно до ст. 179 ЦК України є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Особливим об`єктом цивільних прав є тварини, на яких поширюється правовий режим речі.

Аналізуючи вищезазначені норми в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про невідповідність трупів домашніх тварин, а саме двох домашніх кошенят біло-сірої та рижувато-сірої масті, поняттю майна, на яке згідно кримінально-процесуального законодавства може бути накладено арешт.

Слідчим не доведено в силу ст. 91 КПК України необхідність арешту травмованих кошенят, в даному випадку, що зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення.

За вказаних обставин клопотання про накладення арешту підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на добровільно видану 29.07.2020 року під час проведення обшуку за адресою : АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, що мають значення речових доказів та містять на собі сліди його вчинення, а саме: мисливська гладкоствольна рушниця двохствольна з номером НОМЕР_2 та п`ять набоїв 12 калібру.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1