Провадження № 1-в/638/780/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника колонії ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , погоджене головою спостережної комісії у Шевченківському районі м.Харкова ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, засудженого 12.09.2017 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» спільно зі спостережною комісією у Шевченківському районі м. Харкова звернулись до суду на підставі ст.81 КК України з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно ОСОБА_6 , засудженого 12.09.2017 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

В обґрунтування подання зазначає, що під час тримання в ДУ УВП (№27) м.Харкова вимоги режиму тримання не порушував, не заохочувався, до праці не залучався. З 23.10.2018 року ОСОБА_6 відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування в установі допускав порушення режиму тримання за що три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. На даний час стягнення погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав. З 21.02.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не порушав, стягнень не мав, неодноразово був заохочений адміністрацією установи, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Працевлаштований на виробництві установи на посаді «штампувальник». Приймає активну участь у суспільно-корисній праці. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується під час виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Утримує у чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Суворо дотримується вимог пожежної безпеки, безпеки праці, та правил санітарії та гігієни. Також бере активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт» та «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню та духовну літературу. Проявляє соціально-корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. За характером врівноважений, стриманий, відповідальний, у скоєному злочині розкаюється.

В судовому засіданні представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) подання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні засуджений підтримав подання установи, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів виправлення.

Суд, розглянувши подання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , засуджений 12.09.2017 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20.03.2017 року, більш суворим покаранням, що призначено за даним вироком, визначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Також призначено ОСОБА_10 покарання за злочини за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України, вчинені після призначення покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20.03.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання. Зазначеним вироком стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у розмірі 50 165,15 грн., на користь Управління Служби безпеки України в Харківській області матеріальну шкоду у розмірі 9 209,82 грн.
Зазначений вирок набув законної сили 13.10.2017 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.03.2018 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого про застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році».
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.05.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.
Станом на 30.09.2020 року засуджений відбув більше ніж дві третини строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, згідно характеристики засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.12.2017 року. Під час тримання в ДУ УВП (№27) м.Харкова вимоги режиму тримання не порушував, не заохочувався, до праці не залучався. З 23.10.2018 року ОСОБА_6 відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування в установі допускав порушення режиму тримання за що три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. На даний час стягнення погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав. З 21.02.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не порушав, стягнень не мав, неодноразово був заохочений адміністрацією установи, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Працевлаштований на виробництві установи на посаді «штампувальник». Приймає активну участь у суспільно-корисній праці. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується під час виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Утримує у чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Суворо дотримується вимог пожежної безпеки, безпеки праці, та правил санітарії та гігієни. Також бере активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт» та «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню та духовну літературу. Проявляє соціально-корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. За характером врівноважений, стриманий, відповідальний, у скоєному злочині розкаюється. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до ОСОБА_6 було застосовано три стягнення: від 05.06.2018 року за неввічливу поведінку до іншого засудженого у вигляді ДІЗО строком на 7 діб; від 06.06.2018 року за неввічливу поведінку до представника адміністрації у вигляді догани; від 20.06.2018 року за неввічливу поведінку до представника адміністрації у вигляді догани. Також до засудженого застосовувалось два заохочення у виді подяк від 08.04.2020 року та від 24.07.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Відповідно до довідки, наданої заступником начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_11 засуджений ОСОБА_6 виводився на оплачувані роботи у березні-грудні 2019 року, січні-серпні 2020 року і працював на посаді «штампувальник холодних пресів».

Не зважаючи на те, що засуджений має два заохочення, що застосовувалися до останнього протягом відбування покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» у 2020 році, що передувало зверненню до суду з даним поданням, засуджений допускав порушення режиму відбування покарання, за що на нього було накладено стягнення і хоча зазначені стягнення на день розгляду подання про умовно-дострокове звільнення погашені у встановленому законом порядку, їх накладення не може свідчити про те, що засуджений протягом всього періоду відбування покарання за вироком суду бажав стати на шлях виправлення та перевиховатися.
Крім того, згідно вироку суду з ОСОБА_6 стягнуто на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у розмірі 50 165,15 грн., на користь Управління Служби безпеки України в Харківській області матеріальну шкоду у розмірі 9 209,82 грн. При цьому, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо виконання засудженим вказаного рішення суду та відшкодування ним вищевказаних сум. Також матеріали справи не містять даних щодо здійснення будь-яких заходів щодо ініціювання вирішення процесу відшкодування завданої шкоди потерпілим, що могло позитивно вплинути на питання щодо застосування до нього норм ст.81 КК України.
Крім того, згідно довідки адміністрації установи виконання покарання станом на 12.08.2020 року в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» з 06.03.2019 року на засудженого знаходиться на виконанні постанова Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області ВП №55248546 від 27.02.2019 року на загальну суму боргу 10 299,80 грн., за якими проведено стягнення в розмірі 1718,76 грн. Загальна сума боргу станом на 12.08.2020 року становить 8581,04 грн.
За вказаних обставин суд ставиться критично до висновку адміністрації установи щодо доведення ОСОБА_6 виправлення та можливості його умовно-дострокового звільнення.
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Московського районного суду м.Харкова від 12.09.2017 року.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 12.09.2017 року та вважає подання таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, ст. 81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив :

В задоволенні подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , погоджене головою спостережної комісії у Шевченківському районі м.Харкова ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, засудженого 12.09.2017 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.10.2020 року о 15:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1