Справа № 646/4581/19
№ провадження 1-кп/646/262/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2021 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого- ОСОБА_7 ,
обвинуваченого- ОСОБА_8 ,
розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000332 від 05.02.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, неодруженого, працюючого водієм у доставці молочної продукції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.04.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2( двох) років обмеження волі та з застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 1(один) рік, із покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
28.12.2018, ОСОБА_8 приблизно у період часу з 17:00 до 18:50, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав ігрову приставку Sony PlayStation Vita 3G/Wi-Fi PCH-1108ZA01, вартістю згідно з висновком судово - товарознавчої експертизи №6/458 СЕ-19 від 11.03.2019 року - 2487 гривень 10 копійок, яка належить ОСОБА_7 та знаходилась в цей час поряд з останнім, після чого покинув місце події, розпорядившись вказаним викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.
Відповідно до ч.1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України.
Допитаний під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що 27.12.2018 року приблизно о 18 годині він зустрівся з потерпілим ОСОБА_7 в магазині в будинку АДРЕСА_3 , в якому вживали алкогольні напої та він повідомив йому, що чекає ОСОБА_9 , який зустрічає свого батька на зупинці з роботи. Вони його чекали приблизно до 18 години 40 хвилин. Потерпілий ОСОБА_7 запропонував провести вечір разом. Після того як зустріли ОСОБА_10 та інших хлопців вони всі попрямували до будинку АДРЕСА_2 , але не доходячи до нього, біля будинку АДРЕСА_4 , де проживає свідок ОСОБА_11 , вони розділилися та він з частиною хлопців попрямував далі, а потерпілий пішов у невідомому йому напрямку. Він пішов до магазину за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього знайшов приставку на проїжджій частині, біля будинку № 32 по Мереф`янському шосе, яка була під сумкою. Потерпілий у цей час знаходився близько вісьмох метрів від неї в стані сильного алкогольного сп`яніння. Після цього повернувся в магазин за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 30 де він був до його закриття до 20 годин 40 хвилин. Приблизно о 21 годині 00 хвилин зустрів свідка ОСОБА_11 , якому передав приставку, повідомивши, що не знає кому вона належить і вказаний свідок запропонував її відвести до ломбарду. Вони разом поїхали на таксі до ломбарду та ОСОБА_11 отримав за неї кошти, а він чекав на вулиці разом з таксистом, якому після отримання коштів надав плату за проїзд, а іншу частину грошей отриманих від ОСОБА_11 , він витратив на власні потреби та після цього о 21 годині 45 хвилин він завітав до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де продавець йому повідомила що ОСОБА_12 шукав групу людей , які на нього напали. Ніяких дій з приводу встановлення власника приставки не вчиняв, зокрема до правоохоронних органів не звертався.

Потерпілий в судовому засіданні повідомив, що 28.12.2018 року зустрів у кафе за адресою: АДРЕСА_2 обвинуваченого, який був ще з одним хлопцем, вони вживали алкогольні напої, а він грав у приставку, яку обвинувачений бачив. Приблизно о 16:30- 17:30 хвилин, того ж дня, він присів на лавку біля будинку №32 по Мереф`янському шосе в м. Харкові, бо в нього запаморочилось у голові, тому що він був в стані алкогольного сп`яніння. Сумка в якій знаходилась приставка була у надіта через плече. Після того як прийшов до тями побачив що відсутня сумка і ходив шукав її по магазинах. Через деякий час друзі обвинуваченого повідомили мені, де знаходиться його приставка, але наполягали на тому, щоб я не звертався до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні, надав наступні покази: 28.12.2018 року він прямував додому та зустрів обвинуваченого ОСОБА_8 , який повідомив йому що має намір закласти свою приставку з зарядним пристроєм та запитав чи є в нього документи. Після цього ОСОБА_11 сходив додому за документами та вони разом поїхали на таксі до ломбарду за адресою: АДРЕСА_5 . Отримав за неї 630 гривень та віддав всі кошти обвинуваченому, частину яких ОСОБА_8 віддав таксисту, як плату за проїзд. На наступний день після цих подій йому стало відомо, що приставка належить Бараболіку.

Згідно до експрес накладної №9363 від 07.11.2018 року ОСОБА_7 отримав від приватної особи ОСОБА_13 ігрову приставку вартістю 3900 грн.

Відповідно до висновку експерта №6/458/СЕ-19 від 11.03.2019 року, ринкова вартість ігрової приставки Sony PlayStation Vita 3G/Wi-Fi PCH-1108ZA01, у робочомі стані, без пошкоджень, без комплектуючих, станом на 28.12.2018 року складає 2487 грн. 10 коп та вартість оригінального кейса- чохла ТМ «Sony», не була визначена.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2019 року проведеним слідчим СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу під № 3 ОСОБА_8 за загальними рисами зовнішності, в цілому на обличчі. ОСОБА_8 заявив, що потерпілий його впізнав, тому що вони з ним знайомі 10 років.
Відповідно до відповіді Генерального директора ПТ «Донкредит» ОСОБА_15 , ігрова приставка ТМ «Sony PlayStation» Vita 3G/Wi-Fi PCH-1108ZA01 надана ПТ «Донкерит» у якості заставного майна при отриманні 28.12.2018 року о 18 годин 50 хвилин фінансового кредиту позичальником ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( реєстрація АДРЕСА_6 ). Додатково повідомлено, що у зв`язку із закінченням строку повернення кредиту та непогашення кредиту на вказане заставне майно звернено стягнення Товариством шляхом розпорядження третім особам, у зв`язку з чим знаходження майна, що закладалося, невідомо. При цьому повідомлено, що реалізація заставного майна третім особам здійснюється без ідентифікації таких осіб.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).
Невизнання вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України суд розцінює як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності та спростовується показами потерпілого, свідка та іншими дослідженими доказами.
Неспроможними й такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону є доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу на викрадення приставки у потерпілого, оскільки в його діях вбачається привласнення майна як знахідки.

Положеннями ст. 337 ЦК, які регулюють цивільно-правові відносини з приводу знахідки, передбачено, що особа, яка знайшла річ, повинна негайно повідомити про знайдену річ особі, яка її загубила, а у разі якщо така особа або її місцезнаходження невідомі, то заявити про знахідку до Національної поліції або органів місцевого самоврядування.

Вказана позиція, узгоджується з постановою Верховного суду від18.07.2019 року у справі 761/31918/14-к, який зазначає, що на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 жодних дій, спрямованих на виявлення власника та негайне повернення майна ОСОБА_16 , не вчинив, та разом зі свідком ОСОБА_11 реалізував вказану приставку.

Отже, суд відхиляє доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу на викрадення майна у потерпілого.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок.
Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_17 від 07.08.2019 року, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середні та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме залучити представників ЦСССДМ проводити консультації та соціальну реабілітацію. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 23.04.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2( двох) років обмеження волі та з застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 1(один) рік, із покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, необхідно призначити покарання в межах санкцій статті у вигляді штрафу,з урахуванням ст. 5 КПК України, відповідно до якої процесуальне рішення приймається згідно з положенням цього Кодексу чинним на момент початку виконання такої дії.

Відповідно до вимог ч. 2ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Відповідно до ч.3 закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При цьому, відповідно до приписів ч.3 ст.5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 72 КК України, вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.04.2020 року слід виконувати самостійно.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави процесуальні витрати за проведення експертизи.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 ( вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 ( одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 коп.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.04.2020 року відносно ОСОБА_8 виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № 6/458СЕ-19 від 11.03.2019 року в розмірі 429,00 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1