КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1084/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 грудня 2020 року,

за участю:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП міста Києва ОСОБА_12 , погоджене начальником Київської міської прокуратури ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2021 року включно щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прип`ять Чорнобильського району Київської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу.

04.01.2021 року захисник ОСОБА_7 також подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу на електронну адресу суду та аналогічну за змістом апеляційну скаргу через канцелярію Київського апеляційного суду.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги захисник посилається на недоведеність органом досудового розслідування оголошеної ОСОБА_8 підозри та відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі чого слідчий суддя повинен був відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також захисником ОСОБА_6 були подані доповнення до апеляційної скарги, в яких останній зазначає про те, що в основу підозри оголошеної ОСОБА_8 були покладені показання з чужих слів, які містять суперечності, а також листування з ознаками фальсифікації переписки ОСОБА_14 із ОСОБА_8 . Долучені протоколи обшуку затриманих осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими розслідується дане кримінальне провадження не містять відомостей про виявлення та вилучення боргової розписки ОСОБА_15 на користь ОСОБА_8 , а також належних ОСОБА_15 двох мобільних телефонів, що свідчить про істотні порушення вимог кримінально процесуального закону.

Крім того, слідчим суддею не було враховано під час розгляду клопотання сімейний стан ОСОБА_8 , наявність постійного місця проживання, вік та стан здоров`я, те, що останній до кримінальної відповідальності не притягувався. Захисник зазначає, що враховуючи вказані характеризуючі дані про особу ОСОБА_8 наявні правові підстави вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України можливо застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалу слідчого судді захисник вважає необґрунтованою, незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. ОСОБА_8 не був знайомий із громадянином ОСОБА_14 , останній навмисно сфабрикував переписку в месенджері WhatsApp та оговорив ОСОБА_8 .

Стороні захисту були надані для ознайомлення матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 лише за дві години до початку судового засідання, які не містили повідомлення про підозру оголошену ОСОБА_8 , тобто захисники на момент розгляду клопотання не були ознайомлені із повідомленням про підозру, захисник ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя безпідставно позбавила його можливості належним чином ознайомитися із матеріалами провадження.

Слідчим суддею не було в повному обсязі досліджено підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не було доведено, що перебуваючи на волі останній буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а також перешкоджати іншим чином досудовому розслідуванню в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005028 від 08.12.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289,ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України
Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської міської прокуратури.
Органом досудового розслідування зазначено, що у ОСОБА_8 та у ОСОБА_16 , до якого з 26.10.2020 року по теперішній час за вчинення кримінальних правопорушень застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.12.2020 року, постійно підтримуючи комунікацію за допомогою Інтернет-з`єднань в месенджерах таких як «WhatsApp» та інші, виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_17 з метою вимагання за попередньою змовою групою осіб грошових коштів у останнього в особливо великих розмірах.
З цією метою, будучи організатором вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, ОСОБА_8 , маючи знайомства серед осіб, що притягуються до кримінальної відповідальності, з якими познайомився у 2020 році (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), під час перебування як арештована особа у Київському слідчому ізоляторі, та використовуючи ці зв`язки, а саме з ОСОБА_16 , як з особою, що має вплив на осіб, основною діяльністю яких є вчинення умисних злочинів, на пропозицію останнього щодо можливості повернення неіснуючого боргу ОСОБА_18 у сумі 800 тис. доларів США, шляхом застосування до потерпілого насильства, надав свою згоду.
Так, ОСОБА_16 , будучи одним з організаторів вчинення відносно ОСОБА_17 кримінального правопорушення, перебуваючи в Київському слідчому ізоляторі, що по вулиці Дегтярівська, 13 в місті Києві, 05.12.2020 року отримав від ОСОБА_14 інформацію про те, що у ОСОБА_17 наявні боргові зобов`язання перед ОСОБА_8 , підтримуючи комунікацію засобами зв`язку за допомогою Інтернет - з`єднань в месенджерах таких як «WhatsApp» та інші, запропонував останньому вирішити питання щодо повернення неіснуючого боргу, шляхом застосування щодо потерпілого насильства, за грошову винагороду у розмірі 50% від суми, що становить 400 000 доларів США, на що ОСОБА_8 надав свою згоду.
У подальшому, ОСОБА_16 з метою незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_17 , перебуваючи у Київському слідчому ізоляторі, що по вулиці Дегтярівська, 13 в місті Києві, використовуючи комунікацію засобами зв`язку за допомогою Інтернет-з`єднань в месенджерах таких як «WhatsApp» та інші, 05.12.2020 року повідомив ОСОБА_19 , що ОСОБА_8 погодився на умови незаконного отримання грошових коштів від потерпілого, шляхом застосування до останнього насильства за грошову винагороду у розмірі 400 000 доларів США, та задля досягнення цієї злочинної мети йому необхідно залучити ОСОБА_20 , який допоможе у вчинені даного злочину.
Після цього, 06.12.2020 року ОСОБА_21 , будучи обізнаним про злочинні плани ОСОБА_8 га ОСОБА_16 , що спрямовані на незаконне заволодіння майном потерпілого, у тому числі із застосуванням насильства, використовуючи комунікацію засобами зв`язку за допомогою Інтернет - з`єднань в месенджерах таких як «WhatsApp», зв`язався з ОСОБА_20 та детально розповів останньому про злочинний план, на що останній надав згоду та повідомив про необхідність обговорення його при особистій зустрічі.
Надалі, 07.12.2020 року о 17 год. 30 хв., у приміщенні кафе «Petit Cafe», що по проспекту Перемоги, 7 в місті Києві, зустрілись для обговорення детального плану ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та інші особи. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_16 , використовуючи комунікацію засобами зв`язку за допомогою Інтернет - з`єднань в месенджерах таких як «WhatsApp» та інші, зв`язався з ОСОБА_20 для обговорення злочинного плану, що і відбулось в подальшому. При цьому, ОСОБА_16 використовуючи ці ж засоби зв`язку надіслав фотокартку паспорта громадянина України, що виданий на ім`я ОСОБА_8 , де були зазначені повні анкетні дані і містилась вклеєна фотокартка останнього, за для написання боргової розписи, яку у подальшому буде писати ОСОБА_23 .
У подальшому, з метою досягнення злочинної мети, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , ОСОБА_14 зателефонував своєму знайомому на ім`я ОСОБА_24 , який в свою чергу, є знайомим ОСОБА_17 , з проханням організації зустрічі з потерпілим, на що останній надав свою згоду та повідомив про можливу зустріч цього ж дня о 19 год. 00 хв. поруч із магазином «Novus», що розташований по вулиці Княжий Затон, 4/4 в місті Києві, однак потерпілий на вказану зустріч не з`явився. Виконуючи спільний злочинний план, розуміючи неможливість його виконання 07.12.2020 року, виконавці вказаного злочину повідомили зазначених вище організаторів про його неможливість виконання через вищевикладені обставини, зазначивши, що роботу буде виконано 08.12.2020 року.
В подальшому, 08.12.2020 року ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , а також ОСОБА_25 , який вступив з останніми у злочинну змову, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_17 шляхом застосування насильства щодо останнього, прибули о 11 год. 50 хв. до будинку АДРЕСА_3 , де було призначено зустріч із ОСОБА_26 .
Також, на виконання вказівок ОСОБА_16 , ОСОБА_14 придбав паперовий альбом та дві кулькові ручки для написання боргових розписок ОСОБА_26 .
Приблизно о 12 год. 07 хв., ОСОБА_23 , використовуючи автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_27 , яким ОСОБА_23 користувався на законних підставах з дозволу власника, прибув у двір будинку АДРЕСА_3 , а саме в заздалегідь обумовлене місце із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_24 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_17 з метою вимагання за попередньою змовою групою осіб грошових коштів у останнього в особливо великих розмірах, згідно розподілених ролей, невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі на ім`я ОСОБА_24 разом з ОСОБА_14 підійшли до водійських дверей припаркованого автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , де почали розмову з ОСОБА_26 через відкрите вікно.
В цей час, ОСОБА_28 разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , виконуючи відведену їм роль, підбігли до припаркованого автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , відкрили дверцята, сіли у салон вказаного транспортного засобу. ОСОБА_20 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні, скориставшись перевагою у чисельності осіб та фізичній силі, наніс ОСОБА_29 два удари в обличчя, а ОСОБА_14 в свою чергу через відчинене вікно водійських дверей автомобіля також наніс два удари рукою в обличчя ОСОБА_17 , тим самим дезорієнтував останнього.
Після чого, ОСОБА_28 та ОСОБА_22 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_18 , застосовуючи силу, перетягли останнього із-за керма на заднє сидіння, таким чином подолавши волю останнього до опору, та проти волі ОСОБА_18 почали незаконно утримувати останнього у вказаному автомобілі, а тим часом невстановлена досудовим розслідування особа чоловічої статі на ім`я ОСОБА_24 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.
Після цього, ОСОБА_21 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, згідно заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_30 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 08.12.2020 року, близько 12 год. 20 хв., перебуваючи у салоні автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , та знаходячись на проспекті Григоренка в місті Києві, з погрозою застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в погрозі застосування до потерпілого предмету, схожого на ніж, вчинили напад на ОСОБА_17 , який перебував на підлозі біля задніх пасажирських сидінь вказаного автомобіля, внаслідок чого останні заволоділи майном потерпілого, а саме: мобільним терміналом марки «IPhone 7», чорного кольору з СІМ-карткою НОМЕР_2 , вартістю 10 000 гривень, мобільним терміналом марки «IPhone 11 Pro» з СІМ-карткою НОМЕР_3 , вартістю 30 000 гривень, грошовими коштами в сумі 8 500 гривень, 600 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 08.12.2020 року становить 16 843 гривень, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 65 343 гривень.
У подальшому, з метою досягнення злочинної мети щодо незаконного заволодіння майном потерпілого, діючи за попередньою змовою із організаторами злочину - ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_28 разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , знаходячись у салоні автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_14 , незаконно проти волі ОСОБА_17 утримували останнього з метою подавления волі на задньому сидінні близько 12 год. 20 хв. по 12 год. 30 хв., рухаючись вулицями міста Києва. Надалі, з цією ж метою під час розмови, використовуючи комунікацію засобів зв`язку за допомогою Інтернет-з`єднань в месенджерах таких як «WhatsApp» та інші, ОСОБА_8 запитав у ОСОБА_17 про наявність перед ним боргу та обставини його повернення, на що ОСОБА_23 під тиском осіб, які перебували разом з ним автомобілі, визнав неіснуючий борг у розмірі 800 000 доларів США з метою припинення незаконних дій відносно нього, а також повідомив про намір його повернення. Продовжуючи злочинні дії, направлені на незаконне отримання грошових коштів у потерпілого, ОСОБА_8 надав вказівку виконавцям злочину ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 «працювати далі».
На виконання вказівок організаторів - ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_30 разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , знаходячись у салоні автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , що був розташований на проспекті Григоренка в місті Києві, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_20 та іншими, залякуючи потерпілого предметом, схожим на ніж, а також нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_29 вимагали написати боргову розписку на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зазначенням серії і номера паспорта громадянина України НОМЕР_4 , із зазначенням суми 800 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 08.12.2020 року становить 22 591 520 гривень, а також вказання дати написання розписки - 04.04.2020.
В результаті чого ОСОБА_23 , будучи наляканим за своє життя, припускаючи можливість застосування щодо нього ще більшого насильства, у тому числі предметом, схожим на ніж, що є небезпечним для його життя та здоров`я, попередньо знаючи, що у ОСОБА_20 при собі наявний предмет, зовні схожий на ніж, уникаючи можливості настання негативних наслідків для себе, вимушений був погодитись на висунуті незаконні вимоги ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 , які діяли відповідно до розробленого ОСОБА_8 та ОСОБА_16 злочинного плану, що направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_17 з метою вимагання за попередньою змовою групою осіб грошових коштів у останнього в особливо великих розмірах, та перебуваючи у салоні автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , власноруч написав вищевказану боргову розписку, зазначивши при цьому у ній повні анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серію і номер паспорта громадянина України НОМЕР_4 , із зазначенням суми 800 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 08.12.2020 становить 22 591 520 гривень, а також вказавши дату написання розписки - 04.04.2020 року, що ОСОБА_23 , нібито заборгував ОСОБА_8 .
Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_21 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 незаконно утримували потерпілого проти його волі в автомобілі марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , з 12 год. 00 хв. по 14 год. 05 хв., де поруч із гаражними боксами по АДРЕСА_4 були затримані працівниками Національної поліції України.
29.12.2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.
30.12.2020 року слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП міста Києва ОСОБА_12 за погодженням із начальником Київської міської прокуратури ОСОБА_13 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалоюслідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.12.2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2021 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_32 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_33 , підозрюваного ОСОБА_8 , дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Згідно повідомлення про підозру від 29.12.2020 року дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній підозрюється, тому доводи апеляційної скарги захисників щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_8 підозри та відсутності у слідчого судді правових підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу не можуть бути прийняті до уваги.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та виходячи з конкретних обставин кримінального провадження.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000 року, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного зокрема і ті, на які посилається сторона захисту, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_8 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, зі спливом часу інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань ( рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» («Clooth v. Belgiu»), тому, у разі ініціювання в подальшому клопотань про продовження дії запобіжного заходу, підлягають обов`язковій перевірці обставини, які дають підстави обмежувати право підозрюваного перебувати на волі.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя безпідставно належним чином не надав ознайомитися із матеріалами провадження, оскільки слідчим суддею під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 30.12.2020 року та 31.12.2020 року було задоволено клопотання сторони захисту та оголошено перерву у судовому засідання для надання часу на ознайомлення із матеріалами провадження, відтак права сторони захисту жодним чином не було порушено.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП міста Києва ОСОБА_12 , погоджене начальником Київської міської прокуратури ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2021 року включно щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3