Справа № 162/1046/20
Провадження № 1-кс/162/355/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року смт Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області, ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

старшого слідчого Любешівського ВП

Камінь-Каширського ВП ГУНП

у Волинській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000233 від 15 листопада 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК України), про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2020 року, близько 23 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Дольськ», що знаходиться в с. Дольськ, Волинської області, з метою безперешкодного перетину державного кордону України, зробив пропозицію та надав неправомірну вигоду в розмірі 450 гривень та 10 доларів США службовій особі, а саме інспектору прикордонного контролю ОСОБА_6 , яку останній отримувати відмовився.

15 листопада 2020 року, відповідно до ст. 214 КПК України, відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення, були внесені до ЄРДР під №0000233 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В поданому до суду клопотанні старший слідчий СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 просить накласти арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події від 15 листопада 2020 року майно, а саме: одну паперову купюру номіналом «50» (п`ятдесят) гривень, із серійним позначенням «СН8347459», фіолетового кольору; дві паперові купюри номіналом по «100» (сто) гривень, із серійними позначеннями - «ЗВ5336409» та «УС0671909», жовтого кольору; одну паперову купюру номіналом «200» (двісті) гривень, із серійним позначенням «УЖ8878454», рожевого кольору та одну паперову купюру номіналом «10» (десять) доларів США, із серійним позначенням «ML42301630A», зеленого кольору, яке належить ОСОБА_5 .

Старший слідчий СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених в самому клопотанні. Вказав, що наявні усі підстави для накладення арешту на вказане майно.

Володілець вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

З огляду на вищезазначене, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши думку слідчого, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000233 від 15 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 15 листопада 2020 року до реєстру були внесені відомості про те, що 14 листопада 2020 року близько 23 год 20 хв ОСОБА_5 , перебуваючи на території міжнародного пункту пропуску «Дольськ», з метою безперешкодного перетину державного кордону України надав неправомірну вигоду в розмірі 450 гривень та 10 доларів США службовій особі, а саме інспектору прикордонного контролю ОСОБА_6

Згідно протоколу від 15 листопада 2020 року під час огляду місці події були виявлені

та вилучені: одна паперова купюра номіналом «50» (п`ятдесят) гривень, із серійним позначенням «СН8347459», фіолетового кольору; дві паперові купюри номіналом по «100» (сто) гривень, із серійними позначеннями - «ЗВ5336409» та «УС0671909», жовтого кольору; одна паперова купюра номіналом «200» (двісті) гривень, із серійним позначенням «УЖ8878454», рожевого кольору та одна паперова купюра номіналом «10» (десять) доларів США, із серійним позначенням «ML42301630A», зеленого кольору, які в подальшому визнані речовими доказами постановою слідчого від 15листопада 2020 року .

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України встановлено, шо арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається, в такому випадку, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно із ст. 98 Кримінально-процесуального кодексу України є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.

Вказане у клопотанні старшого слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 майно належить до категорій, зазначених в ст. 167 КПК України: речі, які є предметом кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначені обставини було встановлено в ході проведення 15 листопада 2020 року огляду місця події.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 2 ст. 171 КПК України доказуванню при розгляді клопотання про арешт майна підлягають наявність підстав, мети і необхідності арешту майна.

Метою накладення арешту на майно слідчий у клопотанні зазначає збереження речових доказів як предметів кримінального правопорушення, що забезпечить виконання завдань в рамках зазначеного кримінального провадження та прийняття законного процесуального рішення у справі у найкоротші строки.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено обґрунтовану підозру щодо вчинення кримінального правопорушення,потребу досудового розслідування в збереженні речових доказів, які визнано такими постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 15.11.2020 року, а саме: грошові кошти, відповідно до їх переліку, які належать ОСОБА_5 , а отже - доведено наявність підстав для накладення арешту на вказане майно, тому клопотання слідчого ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173,175 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , вилучене в ході проведення огляду місця події від 15 листопада 2020 року, а саме:

-одну паперову купюру номіналом «50» (п`ятдесят) гривень, із серійним позначенням «СН8347459», фіолетового кольору;

-дві паперові купюри номіналом по «100» (сто) гривень, із серійними позначеннями «ЗВ5336409» та «УС0671909», жовтого кольору;

-одну паперову купюру номіналом «200» (двісті) гривень, із серійним позначенням «УЖ8878454», рожевого кольору;

-одну паперову купюру номіналом «10» (десять) доларів США, із серійним позначенням «ML42301630A», зеленого кольору.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1