Провадження №: 1-кс/755/4558/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000143 від 04.10.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_3 ,

особи, в інтересах якої

подано клопотання ОСОБА_4 ,

встановив

08.10.2020 року у провадження суду надійшло дане клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000143 від 04.10.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме на: грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн. В клопотанні скаржником зазначено вимоги щодо скасування ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва від 10.09.2020 року у справі № 755/17968/19, № провадження 1-кс/755/3977/20, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн., ноутбук «Леново LR-25 ОР4, два СО диска, п`ять флеш- накопичувачів - в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн. Також просила постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн. - відмовити.

Клопотання мотивоване тим, що як стало відомо з інформаційної довідки Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2020 року № 16192 (див. додаток) ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 10.09.2020 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн., ноутбук «Леново LR -25 ОР4, два СБ диска, п`ять флеш- накопичувачів. З даного переліку вилученого майна, грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн. є, особистими заощадженнями, що на праві власності належать ОСОБА_4 , яка не є стороною даного кримінального провадження та взагалі не є причетною до будь-якого кримінального правопорушення.

Як убачається із вказаної інформаційної довідки, вищевказана ухвала була постановлена 10.09.2020 року на задоволення клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Зміст зазначеного клопотання, і відповідно, мотиви, викладені слідчим у процесуальному аспекті Заявниці невідомі через обмеженість доступу ОСОБА_4 до матеріалів досудового розслідування, адже стороною кримінального провадження вона не є.

Крім того, до участі в розгляді зазначеного клопотання, яке безпосередньо стосується її прав та законних інтересів як власника грошових коштів, ані вона, ані інші співвласники помешкання де в ході обшуку було вилучено майно, не залучалися та не були присутніми.

Зі змісту ухвали про арешт майна, чітко вбачається, що заявлене старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції ОСОБА_6 вказане клопотання про арешт майна, його мотиви, обставини та додані до нього докази дозволяли встановити потенційних власників майна, з метою їх виклику до суду.

Вказала, що в ухвалі про арешт майна від 10.09.2020р. встановлено, що згідно з позицією слідчого зі слів потерпілої у останнього нібито наявні грунтовні підозри вважати, шо вилучені грошові кошти отримано внаслідок вчинення злочину, адже згідно ухвали слідчого судді від 06.08.2020 року проводився обшук за адресою: АДРЕСА_1 (№00). що належить на праві спільної часткової власності 1/3 ОСОБА_8 , 13.07.1977 р., з метою відшукання, виявлення та вилучення речей, які містять сліди кримінального правопорушення, зокрема: грошових коштів, отриманих злочинним шляхом від перепродажу автомобіля марки «Тойота Хайлендр», д.н.з. НОМЕР_1 .

Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2 , де проводився обшук, на праві приватної спільної часткової власності, є ОСОБА_4 - 1/3 частки; ОСОБА_9 - 1/3 частки: ОСОБА_8 - 1/3 частки. Всі зазначені співвласники є також співмешканцями даної квартири. Однак, розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення потенційних власників майна, чим порушено право цих осіб на справедливий суд.

Вилучені грошові кошти, не ідентифіковані жодними родовими ознаками, зокрема шляхом позначення серії та номерів купюр, які б встановлювали прямий зв`язок з вчиненим кримінальним правопорушенням та конкретними грошовими коштами.

Також зауважила, що вилучені грошові кошти, які належать ОСОБА_4 , які протягом років заощаджувалися нею із пенсії та заробітної плати, були вилучені в ході обшуку з її кімнати з шафи з особистими речами, заощаджені грошові кошти в сумі 205 000 грн. були розкладені (упаковані) нею особисто в конверти, які були підписані нею власноручно, та які були також вилучені слідчим, проте в протоколі обшуку дані обставини не зафіксовані, не перераховані всі предмети, що були вилучені, та не зазначені (щодо кожного такого предмета) точне найменування, кількість, серія і номер, інші індивідуальні ознаки, а також місце, де саме ці конверти з грошовими коштами були виявлені, що є підставою для визнання такого протоколу обшуку недопустимим доказом.

Зазначила, що син ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , який є стороною даного кримінального провадження має статус лише свідка у даному кримінальному провадженні. А для накладення арешту на тимчасово вилучене майно обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра, що передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України.

У судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав у ньому зазначених. На пропозицію суду щодо уточнення вимог клопотання, вимоги не уточнила, клопотання підтримала у повному обсязі.

Прокурор та слідчий заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши доводи захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_4 в інтересах якої подано клопотання та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Як вбачається із клопотання захисника, нею в клопотанні заявлено вимоги щодо скасування ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн., ноутбук «Леново LR-25 ОР4, два СО диска, п`ять флеш- накопичувачів - в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн. та постановлення в цій частині нової ухвали, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 205 000 (двісті п`ять тисяч) грн. - відмовити.

Проте, дані вимоги завлено з порушенням інстанційності.

Разом із тим, захисник на пропозицію суду щодо уточнення вимог клопотання, вимоги не уточнила та наполягала саме на скасуванні ухвали слідчого судді, що не входить до повноважень суду першої інстанції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя з повідомленням особи, яка заявила клопотання, та особи, за клопотанням якої було арештоване майно.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Проте, слідчий про дату, час та місце розгляду даного клопотання судом повідомляв ОСОБА_8 , однак останній в судове засідання не з`явився.

Також безпідставними є доводи ОСОБА_4 щодо проведення обшуку у відсутності власника майна.

Як вбачається із наданого в судовому засіданні протоколу обшуку від 30.08.2020 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2020 року, даний обшук проведено за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Даний протокол обшуку після його проведення надавався ОСОБА_4 та ОСОБА_8 для ознайомлення про що свідчать наявні в протоколі обшуку підписи.

Крім того, будь-яких заперечень щодо проведеного обшуку в протоколі ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_8 не зазначено.

Доводи ОСОБА_4 , що під час обшуку ОСОБА_8 перебував в іншій кімнаті, оскільки утримував собаку не підтверджуються доказами.

Відтак, наявні підстави дійти висновку, що клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000143 від 04.10.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000143 від 04.10.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 12:55 год. 15.10.2020 року.

Слідчий суддя :