Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

06 серпня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань апеляційного суду кримінальне провадження №000016 за апеляційною скаргою прокурора начальника Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_9 на вирок Кузнецовського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2019 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сопачів Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше неодноразово судимого за вчинення корисливих злочинів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено на ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватись, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 785 грн. 05 коп.

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що він 03 травня 2019 року біля 12.30 год. умисно, повторно, таємно вчинив крадіжку з квартири АДРЕСА_2 , у приміщення якої проник через відчинене вікно балконної рами, звідки викрав кошти в сумі 3000 грн. та золоті прикраси: перстень вагою 3,14 г вартістю 2574,00 грн.; каблучку вагою 1,69 г, - 1913,44 грн.; ланцюжок вагою 2,24 г, - 2536,00 грн.; сережки вагою 0,77 г, - 547,00 грн. Цими діями спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 10570,61 грн.

В апеляційній скарзі прокурор - начальник Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить вказаний вирок скасувати у частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд не обґрунтував належним чином можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання реально. Зокрема вказав на те, що суд залишив поза увагою кількість епізодів попередньої злочинної діяльності обвинуваченого його неодноразові судимості за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів. Також обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання та не є працевлаштованим, заподіяну потерпілій матеріальну шкоду він не відшкодував, що в сукупності свідчить про те, що вчинення ним протиправних діянь є засобом його існування та вказує на можливість подальшого вчинення ним злочинів. Окрім того апелянт зазначив, що згідно досудової доповіді Володимирецького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області вчинення ОСОБА_6 нового злочину є досить високим, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження, що в апеляційній скарзі не оспорюється

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому, згідно положень ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у межах санкції інкримінованої йому частини статті у виді позбавлення волі на строк чотири роки та звільняючи його від відбування покарання з випробуванням, належним чином дотримався вказаних вимог закону, адже ним було враховано усі обставини даного кримінального провадження у їх сукупності.

Зокрема, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відноситься до категорії умисних тяжких корисливих злочинів, пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Також судом було враховано дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність у нього судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, негативну характеристику за місцем проживання, а також те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Таким чином, місцевий суд як при обранні виду і міри покарання, так і застосуванні звільнення від відбування покарання засудженим, врахував усі обставини, на які покликається прокурор у своєї апеляційній скарзі, надавши їм правильну оцінку.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне врахувати позицію потерпілої, яка під час розгляду провадження у суді першої інстанції питання щодо визначення міри покарання ОСОБА_6 залишила на розсуд суду, тобто фактично не наполягала на реальному відбуванню ним покарання. Під час апеляційного розгляду ця позиція знайшла своє підтвердження, оскільки потерпіла ОСОБА_5 також просила не позбавляти обвинуваченого волі.

При цьому, під час апеляційного розгляду було встановлено, що на даний час обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував потерпілій матеріальну шкоду у повному обсязі. Вказану обставину колегія суддів розцінює як таку, що підтверджує його щире каяття та бажання стати на шлях виправлення.

Щодо доводів прокурора про неналежне врахування місцевим судом попередніх судимостей обвинуваченого, то колегія суддів зазначає, що дані обставини не є беззаперечним доказом неможливості виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, а в силу вимог ст.94 КПК, повинні оцінюватись у сукупності з іншими доказами та фактичними обставинами кримінального провадження.

Також колегія суддів зауважує, що місцевий суд, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання, призначив йому максимально можливий іспитовий строк тривалістю 3 роки та разом з обов`язками, передбаченими ч.1 ст.76 КК України, поклав додаткові обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч.3 цієї статті - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Тобто місцевий суд, врахував досудову доповідь Володимирецького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області від 20.08.2019 року, поклавши на ОСОБА_6 додаткові обов`язки, які забезпечать здійснення інтенсивного нагляду за ним з боку органів пробації, що сприятиме виправленню протиправної поведінки обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним повторних злочинів.

Водночас колегія суддів зауважує, що за даними наявного в матеріалах цього провадження носія інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовано перебіг розгляду даної судової справи, місцевим судом було ураховано думку апелянта - прокурора ОСОБА_9 , який у ході судових дебатів запропонував суду звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуваням з іспитовим строком три роки та покладнням на засудженого обов`язків, передбачених ст.76 КК України. При цьому, як в апеляційній скарзі так і під час її розгляду судом, прокурорами ( ОСОБА_10 та ОСОБА_4 - відповіднл) жодним чином не обгрунтовано підстав зміни такої позиції щодо звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що висновок місцевого суду щодо можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, але в умовах суворого контролю за його поведінкою органами пробації, відповідає фактичним обставинам даного провадження та особі обвинуваченого, а оскаржуваний вирок ухвалений з дотриманням вимог як кримінального процесуального закону, так і закону про кримінальну відповідальність, є законним та обґрунтованим, а тому підстав для скасування цього судового рішення та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора начальника Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3