№ 207/276/20
№ 1-кп/207/321/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000015 від 04.01.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.10.1993 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 141 ч.2, 206 ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав чинності 16.11.1993 року. Звільнився 22.06.1996 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№ 26) по відбуттю строку покарання;

-18.02.1997 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав чинності 06.03.1997 року. Звільнився 16.12.1999 року з Софіївської ВК Дніпропетровської області (№ 45) по відбуттю покарання;

-04.12.2001 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. За постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.02.2002 року вважати вірним засудженим за вироком від 04.12.2001 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.11.2004 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) по відбуттю строку покарання;

-19.05.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Вирок набрав чинності 18.08.2009 року. Звільнився 17.02.2016 року з Софіївської ВК Дніпропетровської області (№ 45) по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Обставини кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням встановлені під час судового розгляду.
04.07.2019 року, повторно, близько 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 разом зі своєю
співмешканкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 зустрів біля торгівельного кіоску, розташованого по вул. І.Сірка, 49 А, у м. Кам`янське раніше незнайому жінку потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою привіталась його співмешканка ОСОБА_5 та познайомила один з одним. В ході спілкування, ОСОБА_6 придбала пляшку горілки 0,7 л. після чого вони всі разом пішли на стадіон Державного професійно-технічного навчального закладу «Кам`янського центру підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту», який розташований поруч з торгівельним кіоском по вул. І.Сірка, 49А, у м. Кам`янському. З собою в поліетиленовому пакеті у ОСОБА_6 був мобільний телефон «Samsung Galaxy J3» імеі: НОМЕР_1 . На стадіоні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 пробули приблизно дві години. В ході спілкування, ОСОБА_6 дістала свій мобільний телефон з пакету і почала комусь телефонувати, після чого, поклала мобільний телефон біля себе. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 за його діями не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, взяв мобільний телефон «Samsung Galaxy J3» імеі: НОМЕР_1 , який належить потерпілій та ринкова вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/24 від 10.01.2020 року станом на 04.078.2019 року складає 2099,00.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
2. Докази, надані для дослідження під час судового розгляду стороною обвинувачення.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України.

З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що стосуються особи обвинуваченого, висновку експерта.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності з якої вбачається, що вона підтвердила фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті, матеріальна шкода відшкодована частково у розмірі 250 гривень. Позовну заяву подану на досудовому слідстві просила задовольнити з урахуванням відшкодованої шкоди. Покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду.
В процесі судового розгляду стороною обвинувачення - прокурором, для з`ясування і перевірки обставин пред`явленого ОСОБА_4 за ч. 2 ст.185 КК України, обвинувачення, надані для дослідження наступні докази документи.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104/-10/1/24 від 10.01.2020 року ринкова вартість викраденого майна станом на 04.07.2019 року: мобільний телефон ««Samsung Galaxy J3», модель «SM- J320HZDDSEK», придбаного в травні 2018 року, складала 2099,00 гривень (дві тисячі дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок). (а.с. 18-20).

3. Позиція обвинуваченого, та заяви зроблені під час судового розгляду стороною захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в процесі судового розгляду,свою вину за обвинуваченням пред`явленим йому за ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини справи. Позовні вимоги визнав. Просив суворо не карати.

4. Мотиви і оцінки суду за наслідками перевірки обставин висунутого обвинувачення доказами, наданими сторонами кримінального провадження під час судового розгляду.
В процесі судового розгляду сторона обвинувачення - прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно - підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, наданих для дослідження під час судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правову кваліфікацію.
Перевіривши під час судового розгляду наданими суду для дослідження доказами обставини, які прокурор вважав встановленими в цьому кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні ( ст. 91 КПК України), покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Судовий розгляд, згідно положень ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 нашла своє підтвердження в судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Докази досліджені під час судового розгляду, взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочину.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, рецедив злочину.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, індивідуальні властивості особи: стан здоров`я, спосіб життя, ступінь тяжкості кримінального правопорушення (злочину), а саме: за класифікацію ст. 12 КК України злочин за ч.2 ст. 185 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особливості й обставини вчинення: форму вини, характер та мотиви допущеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 .
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України в межах санкції статті із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов у розмірі 3000 грн. 00 коп. відшкодування матеріальної шкоди, та 4 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розрахунку позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному - особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.
При вирішенні питання, щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілими вимог з відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і

фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральні страждань позивачки, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках. Суд вважає, що потерпілій була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.
За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілої, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним, задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково і стягнути на користь потерпілої моральну шкоду, завдану неправомірними діями обвинуваченого, в розмірі 1 000 (одна тисяча) 00 грн., саме така сума на думку суду з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілій.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково з урахуванням відшкодованої шкоди у сумі 2 750 грн. 00 коп.,

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України .
Керуючись ст.ст. 75,76, 185, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільну позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди у розмірі 2 750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, та суму моральної шкоди у розмірі 1 000 ( одна тисяча) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/24 від 10.01.2020 року в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 копійок.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.01.2020 року арешт на майно:

- специфікація до договору фінансового кредиту, закладу-договорів № 13.33207/10.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м.

Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.01.2020 року арешт на майно:

- специфікація до договорів фінансового кредиту, закладу у кількості 3 штук: договір № 13.36712/0, договір № 13.34741/0, договір № 13.36712/1.
Речові докази по справі:
-специфікацію до договору фінансового кредиту, закладу № 13.33207/0- залишити при матеріалах кримінального провадження;
-специфікація до договорів фінансового кредиту, закладу у кількості 3 штук: договір № 13.36712/0, договір № 13.34741/0, договір № 13.36712/1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1