Провадження № 1-кп/127/652/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 26 травня 2014 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003746 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сорочинськ Оренбургської області Російської Федерації, громадянина України, з РНОКПП НОМЕР_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема:
20.05.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі;
02.05.2018 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 390, ст. 71 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі;
05.10.2018 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення, звільнений по відбуттю покарання 21.11.2019 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , близько 17.00 год. 24.05.2014 року, перебуваючи на вулиці Грушевського в м. Вінниці, поблизу зупинки громадського транспорту, підбурюваний жагою до легкої наживи та протиправного збагачення, з корисливих спонукань, діючи умисно і повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_6 , під приводом тимчасового короткострокового користування належним ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «Nokia» в корпусі білого кольору, шляхом зловживання довірою, отримав від ОСОБА_7 мобільний телефон при умові його повернення.
Однак, не маючи наміру повертати телефон, ОСОБА_4 його власниці не повернув, а розпорядився ним на власний розсуд, здавши його 24.05.2014 року до ломбардного відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця», який розміщений у м. Вінниці по вул. Некрасова 44.
Згідно висновку експерта № 450 науково - дослідного експертно - криміналістичного центру УМВС України у Вінницькій області від 25.06.2014 року вартість на вторинному ринку мобільного телефону марки «Nokia 200 RM-761» на момент проведення експертизи могла складати 350 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 350 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що в день подій ще у 2014 році зустрівся із знайомою ОСОБА_7 біля Центрального парка в м. Вінниці, попросив в неї телефон, сказав з метою завантажити з телефону музику. Знайома передала телефон марки «Нокіа» в корпусі білого кольору та пішла в магазин, розташований поряд. Зловживаючи довірою, з метою отримати кошти від застави телефону привласнив його всупереч домовленості, зайшов в трамвай та поїхав в ломбард. Здав телефон під заставу до ломбарду та отримав за нього кошти. Кошти витратив на продукти харчування. В подальшому зателефонувала потерпіла та повідомила, що звернулась до правоохоронних органів. Після цього він через 3-4 дні заробив гроші, пішов до ломбарду та викупив телефон і флеш карту. Після цього він все повернув потерпілій в присутності слідчого. Протягом часу, що минув з дня вчинення кримінального правопорушення він відбував покарання у Крижопільському виправному центрі та Стрижавській виправній колонії, 21.11.2019 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, став на облік у відділенні поліції за обраним під час звільнення місцем проживання, постійно проживав за місцем реєстрації, не переховувався. На даний час він працює у лісництві, утримує матір похилого віку, оскільки інших дітей в неї вже не має, став на шлях виправлення. Розкаявся та просив його суворо не карати з огляду
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 26.05.2014 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернулась ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви просила прийняти міри до малознайомої особи ОСОБА_8 , який 24.05.2014 року близько 17:00 години по вул. Грушевського зловживаючи довірою шахрайським шляхом заволодів її мобільним телефоном марки Nokia 200 білого кольору з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 26.05.2014 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З заяви ОСОБА_4 від 10.06.2014 року вбачається, що він добровільно віддав працівникам правоохоронного органу мобільний телефон ОСОБА_7 .
Вказаний телефон оглянутий під час досудового слідства та визнаний речовим доказом, що підтверджується протоколом огляду від 10.06.2014 року та постановою про визнання речових доказів і приєднання їх до кримінального провадження від 10.06.2014 року, згідно із якими мобільний телефон марки «Nokia 200» в корпусі білого кольору визнано речовим доказом.
Згідно висновку експерта № 450 від 26.06.2014 року, вартість на вторинному ринку мобільного телефону «Nokia 200 RM-761» на момент проведення експертизи може складати 350 гривень.
З розписки потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що зазначений мобільний телефон передано потерпілій на зберігання у справному стані.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені шахрайства є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий докази у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно заволодів майном потерпілої, а саме мобільним телефоном марки «Nokia 200» в корпусі білого кольору, шахрайським шляхом, зловживаючи її довірою, яка виникла на ґрунті тривалого знайомства, телефоном розпорядився на власний розсуд (здав до ломбарду), зазначив обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, суму заподіяних збитків, що узгоджується з заявою потерпілої про вчинення злочину, висновком експерта, постановою про визнання телефону речовим доказом.
Обвинуваченим суду повідомлено всі обставини заволодіння чужим майном та такі показання узгоджуються з заявою потерпілої, якою підтверджено спосіб незаконного заволодіння майном, часом вчинення кримінального правопорушення - 24.05.2014 року, висновком експерта, яким підтверджено суму завданих збитків.
Вказані докази в сукупності є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до характеристики квартального комітету «Лівобережний» від 23.06.2014 року скарг на ОСОБА_4 не надходило.
Згідно з довідкою ВОПНЛ ім. Ющенка від 05.11.2015 року ОСОБА_4 на обліку не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 03.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному наркологічному обліку з 24.09.1997 року.
Згідно з вимогою про судимість та копіями вироків, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема 20.05.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі, 05.10.2018 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення. ОСОБА_4 звільнений по відбуттю покарання 21.11.2019 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення судимий за вчинення корисливого злочину, на даний час його судимості не погашені, покарання відбуте повністю, вчинив умисний корисливий нетяжкий злочин більше 6 років тому, вину визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані злочином збитки, працює, має самостійний дохід, утримає матір похилого віку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать показання обвинуваченого в судовому засіданні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що судом встановлено із вчинених обвинуваченим активних дій щодо відшукання майна, що стало предметом злочинного посягання та передача його працівникам правоохоронного органу, добровільне відшкодування завданих збитків, що підтверджено заявами потерпілої про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та повне відшкодування ним завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме відсутності будь-яких претензій потерпілої, наявності трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обтяжуючих, часу, що минув з дня вчинення злочину, особи обвинуваченого, який розкаявся, працює, утримує матір похилого віку, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки кожна із зазначених норм передбачає призначення остаточного покарання з складанням, поглиненням, приєднанням невідбутого (наявного покарання) за іншим вироком. Судом встановлено, ОСОБА_4 звільнений по відбуттю покарання 21.11.2019 року, тобто всі покарання за попередніми вироками відбув, що унеможливлює їх повторне врахування для призначення обвинуваченому остаточного покарання або прийняття рішення про самостійне виконання вироків серед яких попередні вже є виконаними.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 307,45 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 65-67, 190 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції чинній станом на 24.05.2014 року) у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 307,45 гривень.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Nokia 200» в корпусі білого кольору, що переданий потерпілій ОСОБА_7 залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: