Справа № 638/4547/20
Провадження №1-кп/638/1098/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» об`єднане судове провадження за матеріалами об`єднаних кримінальних проваджень за обвинувальними актами стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.10.2001 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.141, ч.1 ст.187 ст.69, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

11.12.2002 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

08.06.2005 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років;

21.12.2012 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.122 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

23.04.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

30.05.2019 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 28.10.2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк з 30.05.2019 року по 02.07.2019 року з розрахунку день за два; звільнений 28.11.2019 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

19 лютого 2020 року в період часу з 10:00 год. до 10:30 год. ОСОБА_9 прийшов з метою працевлаштування у приміщення за адресою: м.Харків, пр.Перемоги 64-В, де здійснювались ремонтні роботи. Під час перебування у заначеному приміщенні ОСОБА_9 побачив перфоратор і в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного перфоратора. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_9 діючи умисно та повторно, скориставшись тим, що поблизу від нього нікого не було і за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, поклав до свого рюкзака перфоратор «Bosh» GBH 2-28 DVF, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6320 від 18.03.2020 року 1895 грн. 98 коп., який належить ОСОБА_11 . Після чого намагався покинути місце скоєння злочину та вийти із приміщення, але був зупинений чоловіками, які виконували ремонтні роботи на даному об`єкті, і таким чином ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми протиправними діями ОСОБА_9 міг завдати ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1895,98 грн.
Крім того, 07.03.2020 року приблизно об 11:45 год. ОСОБА_9 , перебуваючи біля торгового контейнеру №03-07-213, що знаходиться на території Кінного ринку, розташованого за адресою: м.Харків, майдан Захисників України 1, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно та протиправно, з корисливих мотивів, скороставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб та власника майна, шляхом вільного доступу, зі стелажу контейнеру взяв належне ПП ОСОБА_12 майно, а саме: іграшкову модель трактору ТМ «Автопром» серії «Die-cast Collection», вартістю згідно з висновком експерта 272,00 гривень, яку поклав у належний йому рюкзак, тим самим таємно викрав майно, належне ОСОБА_12 , спричинивши останній майнову шкоду на суму 272,00 грн.
Також 07.03.2020 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_9 , перебуваючи біля торгового контейнеру №02-07-078, що знаходиться на території Кінного ринку, розташованого за адресою: м.Харків, майдан Захисників України 1, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно та протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб та власника майна, шляхом вільного доступу взяв належний ПП ОСОБА_13 товар, а саме: 29 кругів відрізних по металу розмірами 125х1,2х22,23мм. ТМ «Ataman», вартістю 302,00 грн.; 2 пензли ТМ «Q-Tool» артикул «2-209-30» вартістю 46,00 грн.; подвійну розетку ТМ «Videx» з артикулом «VF-BNSK2G-SS», вартістю 35,00 грн.; два набори свердл по металу ТМ «Intertool», артикул «SD-0005», вартістю 59,00 грн., на загальну суму згідно з висновком експерта 577,00 грн., який склав у одежу, одягнуту на ньому та належний йому рюкзак. В подальшому, бажаючи довести свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, до кінця, ОСОБА_9 разом з викраденим майном пішов від вищевказаного контейнеру, намагаючись зникнути, однак, не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений потерпілим ОСОБА_13 .
Крім того, 19.04.2020 року приблизно об 11 год. 30 хв. ОСОБА_9 перебував за адресою: м.Харків, пр.Л.Свободи біля будинку 31, де побачив раніше незнайомого ОСОБА_14 , який спав на лавочці біля вказаного будинку. У цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_14 та викрав з карману штанів останнього мобільний телефон марки «Iphone 7» Rose Gold 23 GB, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №75 від 27.05.2020 року 6857 гривень. Після чого ОСОБА_9 разом із вкаденим майном зник з місця скоєння злочину, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 6857 гривень.
Крім того, 23.05.2020 року приблизно о 09 год. 40 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні будівельного магазину «ПП ОСОБА_15 », де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_16 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу взяв з торгівельного стелажу товар, який належить «ПП ОСОБА_15 », а саме: шуруповерт марки «INTERTOOL WT-0314», який згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №99 від 19.06.2020 року становить 1918,00 грн., після чого ОСОБА_9 разом із викраденим майном зник з місця скоєння злочину, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 1918,00 грн.
Допитаний в судовову засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щоро покаявся у скоєних злочинах, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень пояснив як зазначено вище, що у лютому, березні, квітні та травні 2020 року вчинив ряд злочинів при інкримінованих йому обставинах. Зокрема пояснив, що викрав перфоратор з території приміщення, куди прийшов працевлаштовуватись, мобільний телефон «Iphone 7» у сплячого чоловіка, на Кінному ринку викрав іграшку та відрізні круги по металу, пензли, розетку, два набори свердл по металу, а також викрав шуруповерт з будівельного магазину.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 у заніченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином (ч.2 ст.185 КК України), відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 28.11.2019 року звільнений з місць виконання покарання у зв`язку із фактичним відбуттям покарання, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, останній раз вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2019 року, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався, згідно доповіді сектору Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочинів, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку про призначення покарання у межах санкції інкримінованих статей, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого виду чи розміру покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_9 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
Оскільки судом призначається покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст. 178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду до набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, необхідно залишити без змін.
Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови у об`єднаному судовому провадженні не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В силу ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 30.06.2020 року.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 30.06.2020 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат у сумі 980,64 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №6320 від 18.03.2020 року, 1256,08 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №6/536СЕ-20 від 18.03.2020 року, а всього стягнути 2236 (дві тисячі двісті тридцять шість) гривень 72 копійки.

Речові докази:
- перфоратор «Bosh» GBH 2-28 DVF - залишити за належністю ОСОБА_11 ;
-лазерний диск «LPRO 700 mb/80 min» з 2 файлами типу «МР4» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-замовлення покупця №518 від 22.01.2020 року зберігати в матеріалах судового провадження;

-видаткову накладну №3826 від 13.03.2020 року - зберігати в матеріалах судового провадження;

-29 кругів відрізних по металу розмірами 125х1,2х22,23мм. ТМ «Ataman»; 2 пензли ТМ «Q-Tool» артикул «2-209-30»; подвійну розетку ТМ «Videx» з артикулом «VF-BNSK2G-SS»; два набори свердл по металу ТМ «Intertool», набір свердл ТМ «Intertool» по дереву у кількості 5 штук 1 пачка - повернути законному володільцю;

-іграшку в упаковці «Автоград» Die-cast Coiiection (трактор) - повернути законному володільцю;

-рюкзак сірого кольору, зубна паста Dentagard original 100ml, складний ніж 2 шт., кепку темно синього кольору, окуляри -знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.03.2020 року на круги відрізні «Ataman» 29 штук; 2 пензли ТМ «Q -Tool»; подвійну розетку із зацепленням марки ТМ «Videx»; рюкзак сірого кольору, іграшку в упаковці «Автоград» Die-cast Coiiection (трактор), зубну пасту Dentagard original 100ml, складний ніж 2 шт., кепку темно синього кольору, окуляри, набір свердл ТМ «Intertool» по дереву у кількості 5 штук 1 пачка; два набори свердл по металу ТМ «Intertool».

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1