Справа № 158/3311/19 Провадження №11-кп/802/378/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2020 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Оздів Луцького району Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено питання про речові докази, судові витрати та арешт майна.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 03 листопада 2019 року о 00.30 год., керуючи автомобілем «Фольцваген-Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Вишневій, неподалік будинку №7, у с. Городище Ківерцівського району Волинської області, зі сторони с.Сильне Ківерцівського району Волинської області, проявивши безпечність та неуважність під час руху, не вибрав безпечну швидкість руху у даній дорожній обстановці та не врахувавши стан транспортного засобу, не маючи змоги постійно контролювати його рух, в результаті чого не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, ліве відносно руху транспортного засобу узбіччя, де допустив зіткнення з парканом.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Фольцваген-Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичного експерта № 507 від 25 листопада 2019 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді зламу кісток основи та склепіння черепа, забою головного мозку з крововиливами під його оболонки субдурального та субарханоїдального характеру; крововиливів в середостіння та корені легень; множинні садна та синці тіла; забійно-рвані рани обличчя та волосистої частини голови. Причиною смерті ОСОБА_10 є відкрита черепно-мозкова травма як наслідок багатофрагментарного зламу кісток склепіння та основи черепа, котра супроводжувалась забоєм головного мозку з крововиливами під його оболонки.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_8 п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.
У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим через неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто м`якого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обранні виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст. 65 КК України. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

- обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації його дій, вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосування вимог ст. 75 КК України. Зазначає, що судом при постановленні вироку та обранні виду і розміру покарання порушено вимоги ст. 65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, постійно просить вибачення в батьків дружини, яка загинула, останні не мають претензій до нього. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора з викладених у ній підстав, а скаргу обвинуваченого та захисника заперечив, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу прокурора заперечили та просили задовольнити подану ними скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційних скаргах не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною і також учасниками провадженнями не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається із мотивувальної частини вироку суду, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, а обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і це не оспорюється в апеляційних скаргах, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах як прокурор так і обвинувачений в їх сукупності, а також врахувавши незворотні наслідки вчиненого злочину смерть потерпілої, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення за ч. 2 ст. 286 КК України основного безальтернативного виду покарання у мінімальному розмірі, визначеного санкцією даної статті, яке слід відбувати реально, оскільки відсутні підстави для можливості звільнення обвинуваченого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, з огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким та вчинений в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд враховує, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість, ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.
У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційні скарги як прокурора, так і обвинуваченого та захисника до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: