УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
24 листопада 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003876 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК Українита клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд -

ВСТАНОВИВ:
До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

До початку підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке він підтримав в судовому засіданні та вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, залишаючись на волі може переховуватися від суду, покинувши межі країни, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися до суду. Існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор доводить, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою оскільки існують ризики передбачені п.п.1,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив суду, що йому не має сенсу висловлювати свою думку, щодо заявленого прокурором клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Тобто, за наявності вказаних обставин існує можливість збільшення наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості обвинуваченого і його поведінки.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, відсутність стійких соціальних зв`язків, він не одружений, ніде офіційно не працює, є громадянином Республіки Вірменія, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також обставини та характер вчинення злочину у якому обвинувачується, його суспільну небезпечність, наявні реальні ризики передбачені п.п.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Дані які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.
Однак, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178,183,194,314-315 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задоволити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Нор-Ачін, Котайської області Республіка Вірменія, вірменину, громадянину Вірменії, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 17 години 00 хвилин 24 листопада 2020 року до 17 години 00 хвилин 22 січня 2021 року.

Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» - м.Рівне, вул.Дворецька, 116.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1