Справа № 462/3328/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1163/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2020 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_8 ,
встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України на два місяці до 07 грудня 2020 року, а саме: прибувати до прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись з Львівської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора про зміну місця проживання та роботи; здати відповідному державному органу паспорти для виїзду за кордон.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала суду є незаконною.
Зазначає, що 30 серпня 2020 року закінчив діяти обраний йому запобіжний захід, однак і надалі він виконує належним чином процесуальні обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України.
Звертає увагу на те, що прокурор звернувся з клопотанням про обрання йому обов`язків, хоча без обрання запобіжного заходу таке не передбачено, при цьому суд керувався ст.ст. 194, 331 КПК України, які регламентують процедуру обрання запобіжного заходу, а не обов`язків.
Наголошує, що жодною нормою процесуального законодавства не регулюється обрання обов`язків особі, у якої закінчив дію запобіжний захід.
Акцентує, що прокурор в клопотанні не зазначив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не довів їх існування під час судового розгляду, окрім цього, суд також не перевірив існування таких.
Зазначає, що суд зобов`язав його здати на зберігання закордонний паспорт, однак такого у нього немає, що не перевірив прокурор.
Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2020 року та прийняти рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно з п.10, п.18 ч.1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та покладено відповідні обов`язки.

У зв`язку із внесенням застави 24 квітня 2020 року, ОСОБА_6 був звільнений з-під варти і на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які в подальшому ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 травня 2020 року та судді Залізничного районного суду м. Львова продовжено строк дії обов`язків до 06 липня 2020 року та до 30 серпня 2020 року відповідно.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам його можливої негативної поведінки в контексті ч.1 ст. 177 КПК України.

Визначені обов`язки доповнюють обраний запобіжний захід та не мають самостійного характеру у кримінальному провадженні.

Покладення обов`язків є правомірним у разі, якщо вони фактично додаються до визначених у попередньому рішенні про застосування запобіжного заходу обов`язків, строк дії яких не закінчився.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор не мав права звертатися до суду із клопотанням про обрання обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки визначені ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 березня 2020 року обов`язки, які покладені у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу, фактично припинили строк дії 30 серпня 2020 року та в подальшому, не були продовжені.

Іншого процесуального порядку КПК України не передбачено та не регламентовано.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом та виходить за межі компетенції судді, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України на два місяці до 07 грудня 2020 року скасувати, а в клопотанні прокурора відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4