Справа № 204/7289/19
Провадження № 1-кп/204/315/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001637 від 12 серпня 2019 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України
ВСТАНОВИВ:
11 серпня 2019 року в період часу з 19:40 по 23:40, ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку №62, що розташований за адресою м.Дніпро вул.Кості Пестушка, під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_4 , захищаючись від суспільно небезпечного посягання з його боку на здоров`я та життя, яке виразилося у нанесенні ударів дерев`яною палкою в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, тобто заподіянні ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, таким чином діючи в стані необхідної оборони, керуючись раптово виниклим прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, наблизився до ОСОБА_4 , який стояв навпроти нього, та, діючи умисно, кулаком власної руки наніс останньому не менше одного удару в область нижньої щелепи, внаслідок вказаного удару ОСОБА_4 втратив рівновагу, впав на землю та втратив свідомість. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, продовжив наносити тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
- тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з вогнищем забиття у правій лобній частці, з формуванням внутрішньо-мозкової гематоми та проривом її у правий бічний шлуночок, з ознаками набряку навколо, вогнища забиття у лівій лобній частці, субдуральної гематоми малого об`єму праворуч, дислокаційного синдрому (зміщення речовини головного мозку ліворуч), лінійного перелому лобної та тім`яної кісток праворуч, забійної рами на слизовій оболонці нижньої губи, які згідно висновку експерта №2990е судово-медичної експертизи від 26.09.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-б,в,г «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6;
- відкритого поперечного перелому лівої ліктьової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, забійної рани по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, які згідно висновку експерта №2990е судово-медичної експертизи від 26.09.2019 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6;
- забійної рани правої кисті з ушкодженням капсули 3-го п`ясно-фалангового суглобу, які згідно висновку експерта №2990е судово-медичної експертизи від 26.09.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6;
- саден та поверхневої забійної рани у нижній третині лівого плеча по внутрішній поверхні, які згідно висновку експерта №2990е судово-медичної експертизи від 26.09.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.
Згідно висновку експерта №2990е судово-медичної експертизи від 26.09.2019, виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження на голові, обличчі, обох верхніх кінцівках, не відображають на собі характерологічні особливості та розміру травмуючого предмету, яким були нанесені та вони спричинені від неоднократної механічної дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) у вищевказані анатомічні ділянки, яким могла бути і нога взута у взуття, палиця або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями.
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, можливо сказати, що вони спричинені від не менш як 5-ти механічних дій.
Таким чином, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_4 шкоду, яка явно не відповідала в даному випадку небезпечності посягання та обстановці захисту, чим перевищив межі необхідної оборони.
Дії ОСОБА_7 , які виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, кваліфікуються за ст.124 КК України.
22.07.2020 між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 468, 469 КПК України укладена угода про примирення.

Зазначену угоду обвинувачений та потерпілий у судовому засіданні просили затвердити.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти затвердження угоди.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, при цьому сторони зазначили, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 , кваліфікується за ст.124 КК України. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, є нетяжким злочином. У вчинені зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_7 щиро каявся, примирився з потерпілим, відшкодував матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_7 у вигляді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Частиною 3 ст.474 КПК України визначено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до положень ч. 3 ст.469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, є нетяжким злочином.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_7 цілком зрозумів права, визначені ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_7 у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Зокрема, кваліфікація дій ОСОБА_7 , зазначена в обвинувальному акті, є правильною, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.124 КК України кримінальна відповідальність передбачена за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця.
Відповідно до вимог ч.1 ст.36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно з ч.3 ст.36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 124 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. При цьому відповідальність настає лише у випадку перевищення особою, яка захищається, меж необхідної оборони.
Верховний Суд в постанові № 342/538/14-к від 26.04.2018 зазначив, що для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
З показань, які надав обвинувачений ОСОБА_7 , вбачається, що на дорозі їх наздогнав автомобіль, з якого вийшли чотири особи. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали тікати, а він з ними не побіг, оскільки хотів залагодити конфлікт на місці, тому що чоловіки, які знаходились в автомобілі, його знали. Всі інші побігли за ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_4 вдарив його дерев`яною палкою, він почав від ОСОБА_4 , бігти, але він був у тапочках, і йому бігти було незручно. ОСОБА_4 ще раз вдарив його по нозі, і він зупинився, отримав удар по голові. Всього ОСОБА_4 наніс йому не менше 5 ударів дерев`яною палкою, яка була довжиною приблизно 1 метр, діаметром приблизно 4-5 см. Він вирішив оборонятися, хотів вихопити палку. Потім вдарив ОСОБА_4 лівою рукою в область обличчя. ОСОБА_4 почав падати, в нього випала палка, коли він падав, то був при тямі. ОСОБА_4 хотів ще раз його вдарити, знову взяв палку, але він вихватив палку та викинув її. Показання обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджуються: показаннями потерпілого ОСОБА_4 , які він надав в судовому засіданні, з яких вбачається, що він, знаходячись в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 слідували за трьома чоловіками, однин з яких був ОСОБА_7 . Коли автомобіль зупинився, він вийшов, з палкою побіг за ОСОБА_7 , вдарив його. Скільки ударів він наніс ОСОБА_7 - не пам`ятає. Після чого ОСОБА_7 вдарив його у підборіддя, потім - в область правого вуха. Після чого він відчув близько п`яти ударів в область обличчя. Він впав, ОСОБА_7 продовжував наносити удари. Також зазначив, що під час конфлікту з ОСОБА_7 всі інші кудись зникли, і тільки коли він почав втрачати свідомість, то побачив неподалік ОСОБА_13 . Показання обвинуваченого в частині спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень узгоджуються з копією висновку спеціаліста судово-медичного експерта №2534 від 15.08.2019 та висновком експерта №2789е від 09.09.2019, які підтверджують отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а саме: внутрішньо-шкіряного крововилива в тім`яній області ліворуч, синців на тулубі та верхній та нижній лівій кінцівці, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), чи удару об такий (такі), можливо в термін, на який вказує обстежений. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, динаміку розвитку та ступінь загоєння, можливо вказати, що вони спричинені в строк 3-5 доби до моменту огляду обстеженого (15.08.2019). Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони спричинені від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів) чи удару об такий (такі), частина з яких володіла обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо зазначити, що в момент заподіяння тілесних ушкоджень, положення обстеженого могло бути різним та змінюватися. Виявлені тілесні ушкодження спричинені від не менш, як 4-х механічних дій. Виявлені тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність їх нанесення встановити не представляється можливим. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони спричинені від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів) чи удару об такий (такі), частина з яких володіла обмеженою контактуючою поверхнею, тобто не виключно що від удару палицею або її фрагментами. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які, хоч і цілком не бачили конфлікт, але підтверджують показання ОСОБА_7 в частині того, конфлікт дійсно мав місце, а саме, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 дійсно відбулася бійка, після якоїу ОСОБА_7 з`явились тілесні ушкодження.

З аналізу зазначених доказів, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, вбачається, що з боку потерпілого ОСОБА_4 дійсно існував акт суспільно небезпечного посягання на адресу ОСОБА_7 який був дійсним та реальним, який виразився у нанесенні останньому ударів палкою, що спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_7 , що потягло за собою з боку останнього акт захисту, а саме, виконання дій (ударів у відповідь), які були вчинені з мотивом захисту прав і охоронюваних інтересів особи, що захищалася ( ОСОБА_7 ) з його боку. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 після нанесення йому ударів ОСОБА_7 перестав наносити удари останньому, впав, але навіть після цього ОСОБА_7 продовжив наносити йому удари, в результаті чого заподіяв ОСОБА_4 тяжку шкоду, яка на той момент явно не відповідала небезпечності посягання, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження тяжкого ступеню тяжкості.

Таким чином, дії ОСОБА_7 , які виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони, правильно кваліфіковано за ст.124 КК України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 зроблена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання вини.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: змиви №№1,3,4,5 з краю бетонної плити, яка знаходиться за адресою м.Дніпро, вулиця Кості Пестушко, біля електричної опори №66/21/84 із плямами речовини бурого кольору, які поміщенні на марлевий тампон, які після проведення судово - імунологічної експертизи, яку оформлено висновком експерта № 1183 від 17.09.2019, залишки змивів, поміщено до шести паперових конвертів білого кольору, які скріплені печаткою з підписом експерта та не мають вільного доступу, передані згідно квитанції №2538 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: фрагмент дерев`яної палиці, поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, скріпленого печаткою з підписом експерта; змиви та витяжки з об.№№1,2, які поміщено до паперового конверту білого кольору з підписом експерта, скріплених печаткою, після проведення судово-імунологічної експертизи, яку оформлено висновком №806, передані згідно квитанції №2539 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: фрагмент дерев`яної палиці, поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, скріпленого печаткою з підписом експерта; змиви та витяжки з об.№№1,2, які поміщено до паперового конверту білого кольору та зразки крові ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , які поміщено до двох паперових конвертів білого кольору, скріплених печаткою з підписом експерта, після проведення судово-імунологічної експертизи, яку оформлено висновком №805, передані згідно квитанції №2540 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: капці чорного кольору, шорти сірого кольору, футболку бежевого кольору із діагональними білими полосами та плямами бурого кольору спереду, які після проведення судово-імунологічної експертизи, яку оформлено висновком №1160, поміщено до спец-пакету, який опечатано біркою з підписом експерта, передані згідно квитанції №2537 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області передати власнику ОСОБА_7 за належністю.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.08.2019 накладено арешт на тимчасово вилучене 12.08.2019, під час затримання ОСОБА_7 , належне йому майно, а саме: капці чорного кольору, шорти сірого кольору, футболку бежевого кольору із діагональними білими полосами та плямами бурого кольору спереду, із забороною розпоряджатися майном у будь-який спосіб.
Оскільки з винесенням вироку суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна та вважає за необхідне накладений арешт на вищезазначене майно скасувати.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 474,475 КПК України

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22 липня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 .
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: змиви №№1,3,4,5 з краю бетонної плити, яка знаходиться за адресою м.Дніпро, вулиця Кості Пестушко, біля електричної опори №66/21/84 із плямами речовини бурого кольору, які поміщенні на марлевий тампон, які після проведення судово - імунологічної експертизи, яку оформлено висновком експерта № 1183 від 17.09.2019, залишки змивів, поміщено до шести паперових конвертів білого кольору, які скріплені печаткою з підписом експерта та не мають вільного доступу, передані згідно квитанції №2538 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: фрагмент дерев`яної палиці, поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, скріпленого печаткою з підписом експерта; змиви та витяжки з об.№№1,2, які поміщено до паперового конверту білого кольору з підписом експерта, скріплених печаткою, після проведення судово-імунологічної експертизи, яку оформлено висновком №806, передані згідно квитанції №2539 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: фрагмент дерев`яної палиці, поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, скріпленого печаткою з підписом експерта; змиви та витяжки з об.№№1,2, які поміщено до паперового конверту білого кольору та зразки крові ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , які поміщено до двох паперових конвертів білого кольору, скріплених печаткою з підписом експерта, після проведення судово-імунологічної експертизи, яку оформлено висновком №805, передані згідно квитанції №2540 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.09.2019, а саме: капці чорного кольору, шорти сірого кольору, футболку бежевого кольору із діагональними білими полосами та плямами бурого кольору спереду, які після проведення судово-імунологічної експертизи, яку оформлено висновком №1160, поміщено до спец-пакету, який опечатано біркою з підписом експерта, передані згідно квитанції №2537 до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області передати власнику ОСОБА_7 за належністю.
Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.08.2019 на тимчасово вилучене 12.08.2019, під час затримання ОСОБА_7 , належне йому майно, а саме: капці чорного кольору, шорти сірого кольору, футболку бежевого кольору із діагональними білими полосами та плямами бурого кольору спереду, із забороною розпоряджатися майном у будь-який спосіб.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1