Справа № 646/262/20
№ провадження 1-кп/646/540/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши в закритому судовому засіданні у м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002555 від 20.10.2019 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. 10, 13 ч.2 ст. 115, ч.5 ст.152 КК України,-
в с т а н о в и в :
В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває вказана справа.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженнюіншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор зазначив, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 , умисного тяжкого злочинну та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вважав за можливе змінити запобіжний захід на домашній арешт, за адресою місця проживання та реєстрації.
Обвинувачений підтримав думку захисника, щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступного.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді від 23.10.2019 року, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 22.07.2020 року продовжений на строк до 19.09.2020 року.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При цьому, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.
Вирішуючи питання клопотання прокурора суд також виходить з того, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти життя та здоров`я особи.
Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання виним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, а саме, що останній офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, а отже не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за скоєння злочинів проти життя та здоров`я особи, обвинувачується у скоєнні злочину проти життя, тому суд вважає, що ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному випадку не зменшилися та продовжують існувати, а саме такі ризики як: можливість переховування від органів досудового слідства та суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Крім того, стороною захисту не надано будь - яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування цього обвинуваченого, а також ризик його впливу на інших учасників процесу, або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що й такий запобіжний захід як інший не пов`язаний із позбавленням волі здатний їм запобігти, а тому підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший не пов`язаний із позбавленням волі суд не вбачає.
Обставин, які були б підставою для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу стороною захисну наведено не було.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів та відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Також слід зазначити, що з урахуванням обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, застава останньому не визначається, що відповідає положенням ч. 4 ст.183 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 331, 369 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 24 жовтня 2020 року включно.
Строк дії ухвали встановити до 24 жовтня 2020 року включно.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.
Ухвала в частині вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 7 днів з моменту її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3