Справа № 521/8460/20
Пр-ня по справі № 1-кп/521/1052/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3
за участю обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за №0001081 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Кузнецовськ, Рівненської області; учня Одеської вечірньої загальноосвітньої школи №24; не одруженого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК, -

ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця м. Одеса; учня Одеської вечірньої загальноосвітньої школи №24; не одруженого; працюючого монтажником; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 14.04.2020 року, о 21 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 66, за попередньою змовою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: ОСОБА_5 , взяв руками обличчя потерпілої, потягнувши її назад, а ОСОБА_4 вихватив мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus», рожевого кольору, в чохлі чорно-червоного кольору, імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картами оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , «київстар» з номером НОМЕР_4 , в чорно-червоному чохлі, який знаходився в правій руці ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальну шкоду у сумі 2500 гривень. Після заволодіння майном обвинувачені набули можливість розпорядитися викраденим.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою провину визнали в повному обсязі, інших пояснень не надавали.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus», рожевого кольору, в чохлі чорно-червоного кольору визнаний речовим доказом, на який в подальшому був накладений арешт та передано потерпілій ОСОБА_10 (постанова про долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 15.04.2020 року, ухвала про накладення арешту від 22.04.2020 року, протокол виконання ухвали про арешт майна від 22.04.2020 року, зберігальна розписка);

- обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий (вимога від 16.04.2020 року, копія вироку копія вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2014 року, позитивно характеризується місцем мешкання та навчання (характеристики); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (довідка від 05.05.2020 року);

- обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий (вимога від 23.09.2020 року), копія вироку Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2020 року, на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (довідка від 28.04.2020 року).

Інших доказів сторони не надавали. Потерпіла надала заяву про розгляд провадження без її участі.

Визначаючи обсяг доказів, які необхідно дослідити суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), вимогами ст.ст. 91 та 374 КПК України, які не зобов`язують суд вимагати від сторін надання для дослідження доказів, у разі наявності у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним всіх відомостей, відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Навпаки, принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Клопотань про визнання доказів недопустимими від сторін не надходило.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до обвинувального акта, суд встановлює обставини, які передбачені ст. 66 КК та пом`якшують покарання щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше судимий; його вік 16 років та соціальне положення учень вечірньої школи; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також відсутність обставин, що пом`якшують та що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75 та 104 КК, відповідно до узгодженої думки сторін.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставин, які пом`якшують покарання.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 17 років та соціальне положення; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 та ст. 104 КК, відповідно до узгодженої думки сторін.

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд приймає до уваги що думка сторони обвинувачення, яка була висловлена під час судових дебатів про вид та розмір призначеного покарання та порядок його відбування, була підтримана стороною захисту. На думку суду призначення покарання більш обтяжливого ніж вимагає держава, яка представлена в процесі стороною обвинувачення перетворює суд на репресивний орган, що є неприпустимим.

З урахуванням поведінки обвинувачених (явка в судові засідання) та призначеного покарання, суд вважає за необхідне запобіжний заход не обирати.

Також, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 року, а речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України вважати повернутими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК визначити покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання з призначеним покаранням за вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.2 ст. 186 КК від 15.09.2020 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі та призначити остаточне покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

В силу ст. 75 та ст. 104 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 14.07.2020 року по 15.09.2020 року.
Запобіжний заход не обирати.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 та ст. 104 КК звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний заход не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 року скасувати.

Речові докази мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus», рожевого кольору, в чохлі чорно-червоного кольору вважати повернутими.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1