ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 1-2/2012 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 21-з/818/41/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю зацікавленої особи - ОСОБА_6 ,

представника зацікавленої особи - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова судове провадження за заявою заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено:
- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;
- за ч.5 ст.186 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів та за ч.3 ст.185 КК України (епізод від 30.11.2004 року), згідно вироку Апеляційного суду Харківської області від 24.06.2009 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Вирок Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року набрав чинності 31 жовтня 2012 року.
01 червня 2020 року до Харківського апеляційного суду звернувся заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 із заявою про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_9 на користь держави всього належного йому майна. Також в своїй заяві прокурор просить направити виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь держави всього належного йому майна для виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
В обґрунтування своєї заяви прокурор зазначив, що вирок Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_9 залишається невиконаним; до органів державної виконавчої служби Харківської області виконавчий лист про конфіскацію майна засудженого не надходив; причини ненаправлення виконавчого листа для виконання невідомі.

До початку судового розгляду до Харківського апеляційного суду надійшла заява заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , в якій він просив провести 13.08.2020 року судове засідання без його участі, у зв`язку з чим колегія суддів, з урахуванням думки зацікавленої особи ОСОБА_6 та його представника, а також дотримуючись норми ч.5 ст.539 КПК України, вирішила провадити судовий розгляд за заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання без участі прокурора ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді; пояснення зацікавленої особи та її представника, які заперечували проти задоволення заяви прокурора; перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що заява прокурора не підлягає задоволенню.

Згідно п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ст.ст.2, 26 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Має право знайомитись з матеріалами виконавчого провадження щодо виконання судових рішень у кримінальних справах.
Отже прокурор є учасником виконавчого провадження при виконанні судових рішень у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч.4 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», орган прокуратури, за матеріалами якого винесено вирок, а також суд, який ухвалив цей вирок, виступають стягувачами у відповідному виконавчому провадженні.
Згідно з вимогами ч.6 ст.12 закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, постановою старшого слідчого прокуратури Харківської області від 21.12.2005 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 (т.11 арк.207).
Вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст.185, ч.5 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією всього майна, що є його власністю (т.31 арк.1-89).
Вирок Апеляційного суду Харківської області від 09.04.2012 року набрав законної сили 30.10.2012 року (т.32 а.с.236-246, 279).
Матеріали кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (справа №1-2/2012) не містять відомостей про направлення до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчого документа щодо конфіскації майна ОСОБА_9 , що також підтверджується даними доповідної від 10.03.2020 року на ім`я заступника голови Харківського апеляційного суду (т.33 арк.75-76).
Відповідний виконавчий документ щодо конфіскації майна ОСОБА_9 не було направлено і на час розгляду заяви заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року.
Разом з цим, зацікавленою особою ОСОБА_6 братом засудженого ОСОБА_9 було надано суду апеляційної інстанції копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (серія НОМЕР_1 ), згідно якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 22.02.2019 року складено відповідний актовий запис №2995. Вказаний документ не викликає сумнівів колегії суддів.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Аналіз наведених норм свідчить про необхідність дотримання прав та інтересів усіх зацікавлених осіб при здійсненні примусового виконання рішень суду.
Згідно ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Прокурором зазначено в своїй заяві про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання про те, що апеляційним судом не направлявся виконавчий документ до відповідного відділу державної виконавчої служби, але заявник не наводить в своїх доводах, які саме причини перешкодили йому самостійно звернутися протягом встановленого законом строку з заявою про направлення виконавчого листа до державної виконавчої служби.
Посилання прокурора на те, що невиконання вироку Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року в частині конфіскації майна ОСОБА_9 йому стало відомо в ході виконання доручення прокуратури Харківської області від 15.05.2020 року №16-306вих-20, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки прокуратура України є єдиним органом підтримання державного обвинувачення в суді та представництва інтересів держави в державних органах України, у зв`язку з чим у цього органу починаючи з 30.10.2012 року була можливість у встановлений законом строк звернутися за виконавчим документом щодо конфіскації майна ОСОБА_9 .

Крім того, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Тобто, у разі відкриття виконавчого провадження, воно в будь-якому випадку підлягає закінченню у разі смерті боржника, а у даному випадку, у зв`язку зі смертю засудженого ОСОБА_9 .
За таких обставин, враховуючи те, що після ухвалення вироку Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року не направлявся виконавчий документ щодо конфіскації майна ОСОБА_9 до відповідного відділу державної виконавчої служби, а також у зв`язку зі смертю засудженого ОСОБА_9 , колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа щодо конфіскації майна ОСОБА_9 до виконання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Керуючись ст.ст. 537, 539, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву заступника керівника Харкіської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2012 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді