Провадження 1-в/193/235/20
У Х В А Л А
01 жовтня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Софіївка в режимі відеоконференції подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:
16 вересня 2020 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання Начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування подання представник адміністрації колонії зазначає, що у засудженого фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно та своєю поведінкою та ставленням до праці заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подання адміністрації колонії, просив його задовольнити.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні просив подання начальника колонії задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання начальника Софіївської ВК 45 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 заперечує, вважає застосування положень ст. 81 КК України не доцільним, оскільки ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, а також має не відшкодований цивільний позов на суму 3355,25 гривень.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 має 1 стягнення, яке погашене, а також 4 заохочення.

На час звернення Начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 до суду, останній відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Крім того, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком 16 березня 2017 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. НА підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 27.11.2015 року та остаточно до відбуття 5 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня взяття під варту по день вступу в законну силу вироку. Вирок набрав законної сили 18.04.2017 року. Знову засуджений 06.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю покарань до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 16.03.2017 року та остаточно до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано у строк відбування покарання з 16.03.2017 по 6.07.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 06.07.2017 р..

З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення тяжкого злочину, а також має невідшкодовані на рахунок держави процесуальні витрати на суму 3355,25 гривень.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних звязків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обовязків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, за станом здоров`я не працездатний, за власним бажанням без оплати праці працює днювальним відділення СПС № 4 де і виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд, надає правильни й приклад іншим засудженим, приділяє увагу дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні роботи, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення". Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та побачень. За вироком суду має позов на суму 3355,25 гривень, виконавчі листи до установи не надходили, вину у скоєному злочині визнає, розкаюється.

Також, з матеріалів справи та особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 мав 1 стягнення та 4 заохочення. ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений за тяжкі злочини, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, про що свідчить значна кількість судимостей та характер вчинюваних ним злочинів, а також має заборгованість по процесуальним витратам на суму 3355,25 гривень, яка не погашена, тому всі наведені обставини не вказую на виправлення засудженого, тому підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення відсутні.

Посилання засудженого ОСОБА_5 про те, що виконавчі листи до установи не надходили судом оцінюється критично, оскільки жодних зусиль щодо звернення до адміністрації колонії для вирішення питання про відшкодування вказаної заборгованості перед державою засудженим не здійснено.

З врахуванням викладеного, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 02 жовтня 2020 року о 10 годин 50 хвилин.

Суддя ОСОБА_1