Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 489/31/19
Провадження № 1-кп/490/10/2020
У Х В А Л А

04 вересня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0002923 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Прокурор просив про продовження строку раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спираючись про те, що ризики, які були враховані під час обрання цього запобіжного заходу, наразі не усунуті та не зменшились.

2. Обвинувачений під час судового розгляду клопотання про доцільність його подальшого тримання під вартою по суті від висловлення своєї думки з цього приводу відмовився спираючись про недоцільність її висловлювання.

В обґрунтування недоцільності участі в обговоренні питання про наявність підстав для його подальшого тримання під вартою обвинувачений послався про те, що під час судового розгляду порушуються його права:

-на захист /адже - він не отримує перекладу ухвал суду на російську мову/;

-на апеляційне оскарження ухвал суду;

-на отримання медичної допомоги.

3. Захисник у суді проти задоволення клопотання заперечував та просив про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, зокрема - у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування послався про те, що обвинувачений перебуває під вартою протягом тривалого терміну, вказані прокурором ризики суттєво зменшились а його належна процесуальна поведінка може бути забезпеченою за допомогою менш суворого запобіжного заходу.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

4. Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин

22 липня 2018 року приблизно о 04:30 годині, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту наніс своїй співмешканці ОСОБА_6 не менше чотирьох ударів ножем в область грудної клітки, внаслідок чого сталась її смерть.
Ці дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України - як умисне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

5. Обвинувачений у суді свою вину у вчиненні злочину не визнав, стверджує про однобічність досудового розслідування, зокрема - про те, що під час досудового розслідування не був врахований той факт, що перед смертю ОСОБА_6 саме він викликав "швидку допомогу".

6. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 липня 2018 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Подальшими ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду міста Миколаєва під час досудового розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - до 16 січня 2019 року.

Подальшими ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва, більшість з яких була залишеною без змін відповідними ухвалами Херсонського апеляційного суду, строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - до 06 вересня 2020 року включно.

7. Протягом періоду з січня 2019 року до 06 жовтня 2019 року справа розглядалась колегією суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Під час розгляду справи у цьому складі суду судом були досліджені зібрані під час досудового розслідування документи, а також був допитаний експерт та головний свідок у справі. Окрім того, судом був досліджений речовий доказ, забезпечена явка інших свідків у справі.

07 жовтня 2019 року, в зв`язку із неможливістю участі судді ОСОБА_8 в цей день у розгляді справи та необхідності вирішення невідкладних питань, цей суддя був замінений суддею ОСОБА_9 .. В зв`язку з таким за клопотанням обвинуваченого розгляд кримінального провадження був розпочатий з початку.

Далі, протягом періоду з 07 жовтня 2019 року до 03 квітня 2020 року судом повторно були досліджені усі зібрані під час досудового розслідування докази; суду залишилось повторно отримати в експерта роз`яснення його висновку та вирішити питання про закінчення дослідження обставин справи та перевірку їх доказами. Та явка експерта у судове засідання судом була забезпечена.

Проте, 03 квітня 2020 року в зв`язку із неможливістю участі судді ОСОБА_9 в цей день у розгляді справи та необхідності вирішення невідкладних питань, цей суддя був замінений суддею ОСОБА_10 ..

Та обвинувачений знов заявив клопотання про розгляд кримінального провадження з початку. При цьому показовим є те, що під час нового розгляду обвинувачений посилався на покази свідків та матеріали справи, які досліджувались судом під час попередніх розглядів, вважаючи їх повною мірою дослідженими та відомими новому складу суду.

8. Протягом періоду з 03 квітня 2020 року до теперішнього часу судом втретє досліджені долучені до матеріалів кримінального провадження документи, зокрема - висновок експерта; повторно допитаний експерт, який повторно роз`яснив свій висновок, наступне судове засідання біло призначене на 03 липня 2020 року.

Проте, під час судового засідання 03 липня 2020 року обвинувачений відмовився від послуг захисника ОСОБА_11 , який брав участь у судовому розгляді з моменту початку досудового розслідування та протягом двох попередніх судових розглядів, в зв`язку із чим судом було ухвалено про заміну цього захисника на іншого.

9. Протягом періоду з 03 липня 2020 року до теперішнього часу судові засідання у справі призначались неодноразово, проте розгляд справи по суті не відбувався через те, що обвинувачений за його ж клопотанням був етапованим до ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" для розгляду його ж чергової скарги на попередні ухвали суду про продовження строку його тримання під вартою.

10. Під час судового засідання 03 квітня 2020 року обвинувачений неодноразово заявляв про своє небажання брати участь у судовому розгляді кримінального провадження, а також - тричі порушував порядок судового засідання, в зв`язку із чим головуючим йому було зроблене зауваження та він був попереджений про те, що у разі продовження такої поведінки він буде видалений з зали судового засідання на весь період розгляду справи.

11. Наразі Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19", Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та розпорядженням Миколаївського міського голови № 65р від 16 березня 2020 року та території України, зокрема - на території міста Миколаєва - запроваджені карантинні заходи, спрямовані на запобігання та зупинення спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; застосовані заходи передбачають певні обмеження, які у сукупності суттєво ускладнюють як можливість оперативної організації та проведення судових засідань, так й можливості виконання особами, які беруть участь у судовому розгляді, їх процесуальних обов`язків та реалізацію ними їх процесуальних прав

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

12. Відповідно до пункту 205 розділу ХІ "Перехідні положення" Кримінального Процесуального Кодексу України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено, що клопотання про продовження строку тримання особи під вартою у разі, якщо справа розглядається колегією суддів, може бути розглянуте, зокрема, головуючим у справі.

13. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під ставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

14. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

15. Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини, особа в будь-якому випадку повинна демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватись від використання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

16. Стосовно обставин цієї справи суд в черговий раз відзначає, що оскільки по справі триває судовий розгляд, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується. на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

За такого, посилання ОСОБА_4 про необґрунтованість підозри суд до уваги не приймає.

17. Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, суд вважає наявним ризик, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Додатковим підтвердженням такого ризику суд вважає наступне.

В цьому випадку позиція обвинуваченого загалом зводиться до того, що він, систематично використовуючи заходи, що затягують провадження у справі, утримуючись від використання засобів внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання, тим не менш наполягає на його звільненні з-під варти до розгляду справи по суті, спираючись, зокрема, на тривалість судового провадження. Таке доводить, що обвинувачений в дійсності не є зацікавленим у доведенні своєї невинуватості, але в той же час намагається у будь-який спосіб добитися свого звільнення з-під варти до ухвалення рішення по суті обвинувачення. Таке, в свою чергу, не може бути поясненим інакше, ніж тим, що обвинувачений вживає усіх доступних йому заходів для уникнення суду, тобто - щодо переховування від суду.
Та протягом останніх двох місяців обвинувачений також доступних йому заходів щодо розгляду справи по суті не вживав; натомість наполягав на розгляді за його участю його апеляційної скарги на ухвалу, яка на час її розгляду вже протягом трьох місяців не діяла.

Що ж стосується посилань обвинуваченого про те, що він викликав медичну допомогу та місця події не покинув, то, в контексті його позиції по суті справи вони свідчать ні про що інше, як про обрану обвинуваченим лінію захисту, але наведених вище висновків суду про те, що він вживає заходів щодо ухилення від суду не спростовують.

18. До того ж, ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних тяжких злочинів, пов`язаних із посяганням на особу; наразі обвинувачується у вчиненні злочину на тлі зловживання спиртними напоями, що негативно характеризує особу обвинуваченого як такого, що схильний до систематичної злочинної діяльності.

Таке доводить, високий ступінь ризику того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.

19. Запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, не є можливим з огляду на характер цих ризиків.

До того ж, поведінка обвинуваченого під час судових засідань не дозволяє прийти до висновку про можливість забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків інакше, ніш шляхом тримання його під вартою.

20. Посилання захисту про тривалість перебування ОСОБА_4 під вартою в цьому випадку не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення, адже така тривалість наразі зумовлена поведінкою самого обвинуваченого.

Посилання захисту на те, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання, не зменшує встановлених судом ризиків.

21. Посилання обвинуваченого, ніби вказані прокурором ризики не підтверджуються належними та допустимими доказами, є непереконливими, адже суперечать наведеним вище висновкам суду.

22. Обвинувачений стверджує, ніби, зокрема, під час продовження строків його тримання під вартою, порушується його право на захист.

Таке порушення, на думку обвинуваченого, полягає у тому, що він вчасно не отримує переклад винесених судом ухвал на російську мову.

Але ці посилання обвинуваченого не є спроможними з огляду на таке.

По-перше, відповідно до правової позиції, що сформульована Верховним Судом, зокрема, в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 219/5455/16, участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (частина 2 статті 24 Конституції України, ст. 10 Кримінального Процесуального Кодексу України), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т. ч. й у процесуальних правах, передбачених Кримінального Процесуального Кодексу України) за мовними ознаками. З огляду на таке питання про дотримання вимог статті 29 Кримінального Процесуального Кодексу України щодо залучення перекладача слід вирішувати з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції.

В зв`язку із таким суд відзначає, що в цьому випадку питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в межах цього кримінального провадження розглядалось неодноразово, зокрема - за участі перекладача, за наслідками розгляду цього питання судом неодноразово виносились ухвали, що надсилались обвинуваченому разом з перекладом.

З огляду на це та обставина, що ті чи інші ухвали з цього питання були надіслані обвинуваченому лише мовою оригіналу та з тих чи інших підстав не були перекладені на споріднену російську мову, в цьому випадку вочевидь не спроможні призвести та фактично, попри твердження обвинуваченого, не призвели до порушення його прав у судовому змаганні.

По-друге, обвинувачений народився у місті Миколаєві та є громадянином України, отже має конституційний обов`язок знати державну українську мову.

По-третє, жодним законом або іншим нормативно-правовим актом не передбачені строки, протягом яких має бути здійснений переклад на мову, яка не є мовою судочинства, зокрема - на російську мову.

23. Обвинувачений стверджує, ніби під час розгляду питань про доцільність його подальшого перебування під вартою порушується його право на оскарження результатів вирішення цього питання.

Але ці посилання не відповідають дійсності.

Так, по-перше, більшість з винесених з цього приводу ухвал обвинуваченим оскаржуєтся.

По-друге, копії усіх винесених з цього питання ухвал є надісланими обвинуваченому. Та обставина ж, що він відмовляється від їх отримання, свідчить лише про його особисті дії, але не є доказом порушення його прав. Посилання ж обвинуваченого про те, що він відмовляється від отримання копій ухвал через відсутність їх перекладу на російську мову, з огляду на наведене вище, доводить лише недобросовісність його поведінки під час розгляду справи у суді.

По-третє, обвинувачений є забезпечений захисником, який має можливість за його /обвинуваченого/ вказівкою оскаржити відповідні ухвали. З огляду на таке та обставина, що частина ухвал обвинуваченим не оскаржена, свідчить лише про позицію самого обвинуваченого, але про порушення його прав не свідчить.

24. Що ж стосується посилань обвинуваченого, які стосуються надання йому медичної допомоги, то ці питання судом не вирішуються; медична допомога обвинуваченому надається у місцях попереднього ув`язнення у визначеному законом порядку.

За такого з цього приводу суд відзначає лише, що медичних протипоказань щодо тримання обвинуваченого під вартою під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

В зв`язку з таким суд доходе висновку про те, що підстави для зміни обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу є відсутніми, а його належну процесуальну поведінку можливо забезпечити лише шляхом подальшого застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 02 листопада 2020 року включно.
2.У задоволенні клопотання захисту - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів..

Головуючий суддя = ОСОБА_12 =