Справа № 175/2585/18
Провадження № 1-кп/175/157/18
Вирок

Іменем України

30 липня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000710 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Волоське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з базовою середньою загальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

11 червня 2018 року ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме приналежної ОСОБА_6 металевої труби загальною довжиною 120 м, яка від річки ОСОБА_7 проходила між домоволодіннями № 149 і 147 аж до домоволодіння АДРЕСА_2 та використовувалася потерпілою для поливу.

З цією метою у період часу з 11 по 14 червня 2018 року обвинувачений, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу за допомогою невстановленої органом досудового розслідування болгарки демонтував і розподілив на частини вищевказану трубу.

14 червня 2018 року у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 та, не повідомляючи про свої злочинні наміри, попросив його та ОСОБА_9 приїхати до нього додому і на приналежному ОСОБА_8 автомобілі «Москвич-2140» реєстраційний номер НОМЕР_2 перевезти вищевказані труби на пункт прийому металобрухту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня близько 16.40 години ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не були обізнані про його злочинні наміри, завантажили порізану на частини металеву трубу загальною вагою 250 кг у багажне відділення вищевказаного автомобіля та відвезли до пункту прийому металобрухту, тим самим обвинувачений розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1373,10 грн.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав і пояснив, що у червні 2018 року у денний час за 3 дні демонтував металеву трубу, яка знаходилася на межі його огороду та сусідського. Відділені відрізки труби він перетягував до себе додому, де болгаркою розділяв на менші відрізки, після чого у сумці один раз самостійно відвіз на пункт прийому металобрухту. За другим разом він перевіз труби на автомобілі «Москвич» разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , але останні не знали про його злочинні дії. Цього ж дня до пункту прийому металобрухту приїхала ОСОБА_12 , яка забрала гроші за демонтовані труби. Цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнав у повному обсязі.
Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 14 червня 2018 року приблизно о 16.30 годині її діти та онуки повернулися з річки та повідомили, що зникла їхня труба для поливу огороду, котра розташовувалася на межі городів домоволодінь АДРЕСА_3 . Цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_14 і ОСОБА_15 поїхав здавати порізану трубу на пункт прийому металобрухту. Потім вона разом зі своїм чоловіком поїхала на пошуки ОСОБА_16 , якого знайшли на одному з пунктів по вул. Героїв Сталінграду у м. Дніпрі. На тому місці вона отримала від приймальника 1100 грн. за металобрухт, але обвинувачений під час сварки порвав гроші. Умисними діями ОСОБА_16 їй заподіяна матеріальна шкода в розмірі 8000 грн. і моральна шкода у розмірі 2000 грн., яку просить стягнути з винного на її користь.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який у суді пояснив, що напередодні виявлення крадіжки він бачив свого сусіда ОСОБА_16 із двома іншими хлопцями, які щось носили в районі межі між домоволодіннями АДРЕСА_3 . На наступний день він чув у дворі обвинуваченого звук роботи болгарки та бачив, як вантажили труби до автомобіля «Москвич» зеленого кольору. Цього ж дня він телефонував своєму куму чоловіку потерпілої ОСОБА_12 , який попросив його перевірити на огороді наявність приналежної їх родині труби поливу. Замірами було виявлено крадіжку більше 100 м труби.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який під час судового засідання повідомив, що 14 червня 2018 року приблизно в обідній час йому зателефонував ОСОБА_5 і попросив допомогти перевезти металобрухт на пункт прийому металобрухту. Він порадився із власником автомобіля «Москвич-2140» ОСОБА_8 , який погодився допомогти перевезти металобрухт. Приблизно о 17.00 годині вони прибули за місцем проживання обвинуваченого, де у дворі завантажили порізані труби у салон і багажне відділення автомобіля. Деякі труби ОСОБА_5 різав болгаркою у їх присутності перед завантаженням. Обвинувачений повідомляв, що труби належать його тестю. Після цього вони утрьох поїхали на пункт прийому металобрухту по вул. Героїв Сталінграду у м. Дніпрі, де вивантажили труби. Приблизно о 18.00 годині під`їхав автомобіль «Волга» сірого кольору, з якого вибігла потерпіла ОСОБА_12 , котра почала сваритися та бити ОСОБА_18 . Після цього йому та ОСОБА_8 стало відомо, що труби не належать обвинуваченому. Невдовзі приїхали поліцейські, які забрали у них транспортний засіб і доставили їх до відділення поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в суді повідомила, що 14 червня 2018 року вона знаходилася за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . У післяобідній час її колишній цивільний чоловік порізав на відрізки приналежні сусідці ОСОБА_12 труби з системи поливу. Вона його попереджала, що цього робити не можна, оскільки сусідка буде сваритися. Після цього обвинувачений разом із ОСОБА_11 і іншим чоловіком завантажили труби до автомобіля «Москвич» і повезли на пункт прийму металобрухту. До цих подій вона здогадувалася, що ОСОБА_5 має намір демонтувати систему поливу, оскільки запитував у неї про її власника. Коли прийшла до неї додому ОСОБА_12 , то вона розповіла їй, що ОСОБА_5 демонтував систему поливу та повіз здавати труби на пункт прийому металобрухту.

Матеріалами кримінального провадження № 0000710, а саме:

- рапортом старшого інспектора-чергового Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 від 14 червня 2018 року, зареєстрованим у той же день у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 9157, із якого убачається, що цього дня зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_2 сусід ОСОБА_20 із друзями викрав поливну систему (а.к.п.6);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14 червня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_12 повідомила, що цього дня приблизно о 16.50 годині невстановлена особа в районі будинків АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 викрала приналежну їй металеву трубу (а.к.п.7);
- протоколом огляду від 14 червня 2018 року, з якого убачається, що з письмового дозволу ОСОБА_21 на території Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд автомобіля «Москвич-2140» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у багажному відділенні якого знаходяться поліетиленові мішки та запасне колесо у салоні. У салоні відсутнє заднє сидіння, а на передньому пасажирському сидінні знаходитися сумка з гайковими ключами, зубилом і іншими особистими речами (а.к.п.8,9-11);

- протоколом огляду місця події від 16 червня 2018 року та фото-таблицями до нього, з яких убачається, що в цей день з 11.00 години до 11.20 години проведено огляд місцевості між ділянками АДРЕСА_4 , де на стежці від річки ОСОБА_7 до вулиці виявлено рівчак довжиною приблизно 120 м і шириною 5 см, а між вказаними домоволодіннями виходить пластикова труба (а.к.п.38-44);
- висновком експерта № 1908/18 від 26 червня 2018 року, із якого убачається, що середня ринкова вартість брухту чорного металу вагою 250 кг станом на 14 червня 2018 року складає 1373,10 грн., за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики (а.к.п.56-59);

- речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.16,17).

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинувачених. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні по справі «Коробов проти України» (п.65) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті в редакції від 19 листопада 2019 року, було вчинено кримінальне правопорушення (проступок), в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і цей проступок вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного проступку, обставини справи та особу ОСОБА_16 , - один раз притягався до кримінальної відповідальності за умисний злочин проти власності, але в порядку, передбаченому ст.89 КК України, вважається не судимим, зі слів має сім`ю та фактично працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, суд визнає активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

З урахуванням наведеного, обставин справи і даних про особу ОСОБА_16 , його ставлення до наслідків вчиненого проступку і не вжиття за період судового провадження (з липня 2018 року) будь-яких дій для відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, суд погоджується з позицію прокурора щодо виду та міри покарання та вважає необхідним призначити запропоноване прокурором покарання у виді арешту, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (проступків) як ним, так і іншими особами.
Підстав для призначення альтернативного виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, суд не вбачає, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працює, а отже не має офіційних доходів для сплати штрафу і йому не може бути призначено покарання у виді виправних робіт, а громадські роботи або призначення покарання з випробуванням, не будуть сприяти укріпленню законності та загальним засадам призначення кримінального покарання.
Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався. У судовому засіданні 26 квітня 2019 року ОСОБА_22 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26 червня 2019 року. Оскільки його дія на день ухвалення вироку сплинула, то суд це питання не вирішує.

Разом з тим, під час судового провадження обвинувачений неналежним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, у зв`язку з чим десять разів піддавався примусовому приводу, а отже наявний ризик переховування з метою уникнення покарання, а тому, виходячи з вимог п.1 ч.1 ст.177 КПК України, з метою запобігання цьому ризику, суд вважає необхідним обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_23 , визнаний обвинуваченим у повному обсязі, підлягає задоволенню на підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_16 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 300 грн., що підтверджується звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1908/18 від 25 червня 2018 року (а.к.п.55).

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді арешту строком 6 (шість) місяців.

Строк покарання обчислювати з 30 липня 2020 року.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і взяти його під варту в залі суду негайно.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь потерпілої ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 ) 8000 (вісім тисяч) гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) 300 грн. на користь держави ((номер рахунку UA0004079, отримувач Дніпровське УК/Дніпр.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37976087, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1908/18 від 25 червня 2018 року).

Автомобіль «Москвич-2140» реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 по розписці від 26 червня 2018 року, - після набрання вироком законної залишити у його розпорядженні.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1