Справа № 645/5223/20
Провадження № 1-кс/645/1289/20
УХВАЛА
Іменем України

21 вересня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708 від 04.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Сторона обвинувачення просить слідчого суддю накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене згідно протоколу огляду місця події від 04.09.2020 складеного слідчим слідчого відділу Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , а саме: на автомобіль марки «Lexus» моделі «LX450d», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, та який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.09.2020 року до Немишлянського ВП ГУНП |в Харківській області надійшла заява оперуповноваженого УСБ України в Харківській області ОСОБА_6 та старшого слідчого СУФР ОВПП ДФС ОСОБА_7 , в яких останні повідомляють, що 03.09.2020 близько 23:00 години невстановлені особи, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 259 спричинили їм тілесні ушкодження під час виконання ними своїх службових обов`язків.

04.09.2020за вказаним фактом СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 0001708 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

З метою збереження та фіксації речових доказів, які в подальшому можуть мати важливе значення для проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській' області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 04.09.2020 в період часу з 01.30 години до 01.50 години за адресою: м. Харків, пр.-т. Московський, 259/1, був проведений огляд місця події в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «Бентлі» червоного кольори д.р.з. НОМЕР_2 .

В ході проведення досудового розслідування в якості потерпілого був допитаний ОСОБА_6 , який під час допиту] вказав, що він працює на посаді оперуповноваженого УСБУ в Харківській області з серпня 2019 року та по теперішній час. До його функціональних обов`язків входить контррозвідувальне забезпечення АПК в сфері обігу та виробництва продукції тваринного походження з позиції «обласної державної адміністрації та ГУ Держпротспоживслужби.

03.09.2020 на підставі доручення в.о. начальника СУ ФР ОВПП ДФС його було залучено до проведення слідчих дій, а саме проведення обшуку за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 259.

Приблизно о 10:30 ОСОБА_6 прибув за вищевказаною адресою в район супермаркету «Клас». За вказаною адресою перебували і працівники ДФС. Після цього було розпочато слідчу дію - обшук. При цьому було залучено всіх необхідних учасників для належного проведення вказаної слідчої дії. Крім того дана слідча дія проводилась на всій території яка була зазначена в ухвалі суду (а саме на території на якій розташовано супермаркет «Клас» та інші належні даній юридичній особі приміщення), а саме на підстав ухвали Шевченківського районного суду міста Києва. Приблизно о 21:30-21:45 вони підійшли до чергового складського приміщення, яке було розташовано на території супермаркету «Клас». Оскільки їм для проведення обшуку було необхідно проникнути всередину складських приміщень то для аварійного відчинення дверей було залучено спеціаліста який в присутності викликаного екіпажу патрульної поліції зрізав навісний замок складського приміщення. Після цього всі учасники і зайшли всередину та почали проводити обшук, а ОСОБА_6 разом зі своїми колегами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишилися поруч із вхідними воротами на відстані близько 5-10 метрів від них. Приблизно в період часу з 22:30 до 23:00 до вказаного складського приміщення під`їхав автомобіль марки «Лексус» моделі «ЬХ 450 сі», сірого коііьору, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Бентлі», червоного кольору, д.н. НОМЕР_2 . 3; даних автомобілів вийшло в загальній кількості не менше 6-ти чоловіків кавказької зовнішнос`р. Дані чоловіки пройшли повз них та спокійно зайшли до складського приміщення. Приблизно через хвилину вони почули крики з середини складського приміщення та підійшли ближче до входу. В цей момент звідти почали вибігати працівники ДФС, особи які були залучені як і поняті та представники супермаркету «Класс». ОСОБА_6 зазначив, що він зрозумів що всі ці люди тікали від даних осіб кавказької зовнішності які агресивно себе поводили та виражалися нецензурно по відношенню до всіх. Щоб припинити їх неадекватну поведінку він з напарниками, перебуваючи на відстані 3-х метрів від осіб кавказької зовнішності, які направлялися в їх бік, дістали службові посвідчення та почали їх демонструвати чоловікам кавказької зовнішності та представлятися працівниками СБУ з метою припинення їх агресивної поведінки. Проте вказані чоловіки на неодноразові викрики стосовно того хто вони є, продовжили рухатися у їх бік при цьому ігноруючи законні вимоги. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що хтось із чоловіків кавказької зовнішності, хто саме він не бачив кричав, що якщо всі не вийдуть зі складського приміщення він буде стріляти зі зброї, але з якої саме він не говорив. Крім, того ОСОБА_6 зазначив, що він ні в нікого із даних чоловіків кавказької зовнішності в руках ніяких сторонніх предметів не бачив.

Коли дані чоловіки кавказької зовнішності наблизилися до них впритул, то чоловік на вигляд 50-55 років, смуглявий, зростом близько 170-175 (зростом, середньої тілобудови, волосся чорне із залисинами, одягнений в білу футболку та штани (якого типу не розгледів) без будь-яких пояснень кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 1 удар в підборіддя прямо. Від отриманого удару ОСОБА_6 впав на землю та коли підвівся то всі відходили від складського приміщення з метою уникнення розвитку конфлікту так як чоловіки кавказької зовнішності були дуже агресивні. Підвівшись, ОСОБА_6 рушив в іншій бік від осіб серед яких був чоловік який завдав йому удару у підборіддя. Зайшовши за кут складського приміщення він почув звук ударів та продовжив свій рух та вийшов до центрального входу супермаркету «Класс». В подальшому ними було викликано працівників правоохоронних органів та написано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того в якості потерпілого був допитаний ОСОБА_7 , який під час допиту пояснив, що він працює на посаді старшого слідчого СУ ФР ОВПП ДФС з лютого 2019 року та по теперішній час. До його функціональних обов`язків входить проведення досудового розслідування у сфері господарської діяльності.

Так, СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000281 від 02.10.2015 року за ознаками злочину ч. 2 ст. 204 КК України. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 входить до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування. В ході проведення досудового розслідування було отримано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва №761/26223/20 щодо проведення обшуку на території належній супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в місті Харкові, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Приблизно о 21:30 - 21:45 вони підійшли до чергового складського приміщення, яке було розташовано на території супермаркету «Клас». Оскільки їм для проведення обшуку було необхідно проникнути всередину складських приміщень то для аварійного відчинення дверей було залучено спеціаліста який в присутності викликаного екіпажу патрульної поліції зрізав два навісних замка складського приміщення. Після цього всі учасники зайшли всередину та вони почали проводити обшук. Приблизно в період часу о 22:30 - 23:00 до вказаного складського приміщення зайшли особи кавказької зовнішності в кількості не менше 6-ти чоловік та почали себе агресивно поводити, а саме вони почали висловлюватись нецензурними словами. Чоловіки почали запитувати хто вони та що тут робимо. У відповідь на їх питання ОСОБА_7 почав пояснювати, що він є слідчим ОВПП ДФС та ними на підставі ухвали суду проводимо обшуки за вищевказаною територією. При цьому ОСОБА_7 неодноразово показав чоловікам службове посвідчення та продемонстрував ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва. Не зважаючи на це чоловіки продовжили себе поводити неадекватно. При цьому до ОСОБА_7 впритул підійшов чоловік кавказької зовнішності, на вигляд близько 40 років,середньої тілобудови, зростом приблизно 180 сантиметрів, з бородою чорного кольору, одягнений в білу футболку в декількома темними полосами та шорти. Він наблизився до ОСОБА_7 впритул та стоячи навпроти нього схопив його своєю рукою за праву руку ОСОБА_7 та намагався підтягти до себе, але ОСОБА_7 руки вирвав. Після цього даний чоловік почав себе поводити ще агресивніше та ляснув ОСОБА_7 , 1 раз долонею лівої руки по правій щоці. Потім даний чоловік почав відштовхувати ОСОБА_7 від себе, при цьому схопив ОСОБА_7 за праву руку та почав намагатися його штовхати при цьому намагаючись його розвернути. Під час даної штовханини вказаний чоловік притиснув ОСОБА_7 до металевих дверей та долонею правої руки завдав ОСОБА_7 і одного удару по обличчю зліва. Після цього вони всі вийшли з приміщення складського приміщення та почали відходити від нього щоб не спровокувати наростання конфлікту оскільки дані чоловіки кавказької зовнішності були дуже агресивні та хтось з них навіть кричав що буде стріляти, проте хто саме це кричав ОСОБА_7 сказати він не може.

Автомобіль марки «Lexus» моделі «LX450d» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 - визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки особа, що підозрюється у вчиненні даного злочину під час його вчинення пересувалася на вказаному транспортному засобів та безпосередньо після його вчинення намагалася залишити місце події, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення. Однак внаслідок блокування транспортного засобу, водій вказаного автомобіля вимушений був залишити його на місці вчинення злочину, зникнувши з місця події в невідомому напрямку. В подальшому даний автомобіль було вилучено в ході огляду місця події та визнано речовим доказом в якості знаряддя вчинення злочину.

Слідчим також зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що автомобіль марки «Lexus» моделі «LX450d» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до інформації АМТ (МВС) належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Сторона обвинувачення вважає, що вилучені під час огляду речі мають доказове значення по даному кримінальному провадженню, фактично являються знаряддям вчиненого злочину, мають сліди вчиненого правопорушення і відіграє важливу роль в кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, з метою збереження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виникла необхідність в його арешті.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на підстави, зазначені у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 КПК України, враховуючи стислі строки розгляду вказаної категорії клопотань, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього сторонами кримінального провадження докази, встановив наступне.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Звертаючись із клопотанням про арешт майна слідчий посилався та те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що до вчинення вказаного злочину причетна особа, яка користується автомобілем марки «Lexus» моделі «LX450d», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та місцезнаходження вказаної особи на даний момент не відоме у зв`язку з тим, що дана особа переховується від органу досудового розслідування, є необхідність у арешті вказаного автомобіля з метою його збереження в якості речового доказу, що| сприятиме подальшому встановленню особи, що вчинила злочин.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.

В клопотанні слідчого відсутнє належне правове обґрунтування, що майно, на яке слід накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Також слідчим не доведено, який саме причинно наслідковий зв`язок між необхідністю накладення арешту на зазначений автомобіль з проведенням досудового розслідування в рамках кримінального провадження за ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, підозру жодній причетній особі у вчиненні даного злочину не вручено.

Таким чином, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене під час огляду місця події майно, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з наданих матеріалів провадження не вбачає.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається прокурор, оскільки матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження вказаних у ньому обставин, а за наявних матеріалів доводи прокурора ґрунтуються на припущеннях.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведені обставини передбачені частиною 3 статті 132 КПК України, у зв`язку із чим клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708 від 04.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: на автомобіль марки «Lexus» моделі «LX450d», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, та який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вилучено 04.09.2020 під час огляду місця події залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 23.09.2020 о 15.40 год.

Слідчий суддя -