ЄУН № 337/41/20
Провадження № 1-кп/337/171/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,
ВСТАНОВИВ:

На розгляді Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 04 грудня 2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії цього запобіжного заходу продовжено до 10 січня 2021 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 днів. Вважав, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і запобігти наявним у справі ризикам.

Захисник адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки його подальше тримання під вартою є не актуальним.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора та наполягав на продовження строку дії запобіжного заходу. Пояснив, що на нього влітку здійснювався тиск від батька обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із зобов`язанням носити електронний засіб контролю. Зобов`язався дотримуватись належної процесуальної поведінки, і виконувати усі обов`язки.

Обвинувачена ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотань, кримінального провадження, приходить до такого.

Згідно з ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст.ст. 176, 177, 194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується судом у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Тримання під вартою є найбільш суворим та винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування відповідного запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим. Слідчий суддя, суд зобов`язані відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що певні обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, КПК покладає обов`язок на сторону обвинувачення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу довести суду, як обґрунтованість обвинувачення, наявність ризиків непроцесуальної поведінки особи та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як вже зазначалось, в межах даної справи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Вказаний злочин є особливо тяжким. Однак, виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою. Наявність підстав для тримання особи під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Крім того, суд виходить з того, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду майже рік, та на даний час допитані потерпілі, майже всі свідки, та здійснюється дослідження письмових доказів сторони обвинувачення. Однак, на цій стадії провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для висновку про причетність обвинуваченого до скоєння кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
Оцінивши матеріали справи, суд бере до уваги обставини, встановлені під час обрання обвинуваченому тримання під вартою, а саме, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення двох аналогічних злочинів проти власності, судимості за які в установленому законом порядку не зняті і не погашені, в межах даного кримінального провадження обвинувачується у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, із застосування фізичного насильства до потерпілого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, скоєного через незначний проміжок часу з моменту звільнення з місць позбавлення волі. Відомості про офіційні джерела доходів обвинуваченого відсутні, був оголошений у розшук, переховувався від досудового слідства і суду, обізнаний про місце мешкання потерпілого і свідків. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На переконання суду, обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність продовжити обвинуваченому строку тримання під вартою, існування яких колегія суддів не ставить під сумнів, прокурор, не довів неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього, останнім не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з наданих стороною захисту матеріалів, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де також мешкають його мати обвинувачена ОСОБА_6 , неповнолітні сестри ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дідусь ОСОБА_12 , який при цьому є інвалідом, та потребує стороннього догляду.

Враховуючи сімейний стан ОСОБА_7 і міцність його соціальних зв`язків, з урахуванням його тримання під вартою строком більше одного року, та обсягу вже досліджених доказів у справі, колегія суддів вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у ч.1 цієї статті, ОСОБА_7 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з використанням електронних засобів контролю з забороною залишати цілодобово житло.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням наявністю у обвинуваченого постійного місця проживання, колегія суддів вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю із забороною залишати цілодобово житло, а також покладення на обвинуваченого обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженні, здатен забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним у справі ризикам.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора, а клопотання захисника підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керую чись ст.ст. 177-178, 331, Главою 18 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт заборонивши цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на ОСОБА_7 на строк до 21 лютого 2021 року включно обов`язок:
з`являтися до суду за першим викликом і у призначений час;

утримуватись від спілкування з потерпілими і свідками у цій справі пози межами судового засідання

носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_7 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно після судового засідання прибути до квартири АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_7 на облік та повідомити про це суд.

Про прийняття ухвали до виконання невідкладно повідомити Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3