КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 листопада 2020 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє як захисник підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 30.06.2020 року у кримінальному провадженні № 0001091.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 30 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0001091, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою через порушення вимог кримінального процесуального закону, постановлену без з`ясування об`єктивних обставин провадження .
Зазначає, що повідомлення про підозру є необгрунтованим, оскільки сторона обвинувачення не здобула та не надала доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.
Слідчим суддею не перевірено обгрунтованності підозри та не надано оцінки наявним доказам, які підтверджують наявність підстав для притягнення ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності.
Апелянт звертає увагу на те, що під час судового розгляду до скарги долучено ряд доказів, зокрема відповідей на адвокатські запити, що свідчать про безпідставне звинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій.
В судові засідання Київського апеляційного суду, призначені на 05,26 жовтня прокурор Київської обласної прокуратури та захисник ОСОБА_5 не з`являлись, про причини своєї неявки не повідомляли, хоча про час та місце судового засідання повідомлені в установлений законом порядок. 09 листопада 2020 року у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився захисник ОСОБА_5 , про причини своєї неявки не повідомив. 25 листопада 2020 року захисник в судове засідання не з`явився, прокурор надіслав на адресу Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату, у зв`язку із проведенням невідкладних слідчих дій в іншому кримінальному провадженні. При цьому жодних доказів, які б підтвердили поважність причин неявки його в судові засідання не долучав.
Враховуючи скорочені строки розгляду вказаної категорії справ, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за відсутності прокурора та захисника, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, оскільки прокурор та захисник зловживаючи своїми правами, затягують розгляд апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 серпня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001091, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.

30 червня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у передачі радіоактивних матеріалів без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило майнову шкоду у великому розмірі.
02 вересня 2020 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав до Печерського районного суду міста Києва скаргу про скасування повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 30 червня 2020 року у кримінальному проваджені № 0001091 від 09 серпня 2019 року. У задоволенні скарги слідчим суддею відмовлено.
Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим погоджується колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_6 яка узгоджується з практикою Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи адвоката з приводу необґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні першої інстанції, а долучені докази, на переконання колегії суддів, вказують на вірогідну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення/рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі».
Крім того, матеріали скарги адвоката ОСОБА_5 не містять жодного доказу щодо порушення процесуального порядку повідомлення про підозру ОСОБА_6 .
Інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє як захисник підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє як захисник підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 30.06.2020 року у кримінальному провадженні № 0001091, - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 757/37577/20 -к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_7
Провадження № 11сс/824/5448/2020 Доповідач: ОСОБА_1 .
Категорія ст. 278 КПК