Справа № 297/2763/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово кримінальне провадження № 0000262 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-

встановив:

31 серпня 2019 року близько 04 год., ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік нічного клубу «К2», розташованого за адресою: м. Берегово, вул. Арпада, 130, вступив у словесну перепалку із візуально знайомим йому ОСОБА_4 , в ході якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс ОСОБА_4 правою рукою затиснутою у кулак один удар по голові в ділянку підборіддя зліва, спричинивши останньому тілесне ушкодження у виді синця підборіддя зліва, яке згідно висновків судово-медичних експертиз № 85 від 05.09.2019 та № 104 від 08.11.2019 відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, від якого ОСОБА_4 впав на тверде підлегле покриття вулиці, через що вдарився головою об камінь з нерівною виступаючою поверхнею, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломом правої тім`яної та скроневої кісток, забійної рани правої тім`яної ділянки та забою головного мозку, які згідно висновків судово-медичних експертиз № 85 від 05.09.2019 та № 104 від 08.11.2019 винили внаслідок падіння з вертикального положення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент виникнення, а також синця правого стегна, яке згідно висновків вищезазначених експертиз відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, визнав повністю та пояснив, що 30.08.2019 року близько 22-23.00 год. він разом із своїм другом на таксі поїхали до нічного клубу «К2» розташованого в с.Дийда Берегівського району. У вказаному нічному клубі перебували до його закриття. Близько 03.00 год. 31.08.2019 року, коли він з другом вже очікували на таксі, помітили як потерпілий чіпляється до інших хлопців та провокує конфлікт. Коли потерпілий зачепив його друга, він підійшов до нього та попросив його не чіплявся до людей, так як він на його думку перебував у алкогольному сп`янінні. Однак у відповідь почув нецензурну лайку, яка перейшла на особисті образи в адресу його матері, через що він не стримався та наніс йому один удар правою рукою по голові, куди саме він не пам`ятає, оскільки не мав на меті його бити, а просто не стримався через його образи. Після удару потерпілий впав, а він сів до автомобіля та поїхав додому.

На наступний день, близько обіду до нього додому в АДРЕСА_1 , приїхало двоє чоловіків, один із яких назвався батьком хлопця, якого він вдарив та повідомив, що його син зараз через нього перебуває в лікарні і йому необхідно піти до нього. Після цього, в неділю його мати поїхала до Берегівської лікарні навідати потерпілого та вибачитися, а за декілька днів і він поїхав та особисто вибачився перед ним. Крім того, він та його батьки неодноразово намагалися владнати їх конфлікт та примиритися. Вони також пропонували відшкодувати шкоду, але протилежна сторона на зустріч їхнім пропозиціям не йшла. Щодо скоєного він щиро розкаюється, шкодую про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що в ніч з 30.08.2019 року на 31.08.2019 року він з друзями відпочивав у нічному клубі «К2» с.Дийда, Берегівського району.

Близько 03.30 год., перебуваючи неподалік нічного клубу «К2» с.Дийда, до нього підійшов ОСОБА_6 , який спитав у нього чи знає він хто він такий, останній одразу без всілякого попередження наніс йому удар кулаком в обличчя. Після вказаного удару він впав та знепритомнів. Прийшов до тями через якийсь час, навколо нього було вже багато людей, які намагалися надати першу медичну допомогу. Потім «швидкою» він був доставлений до приймального відділення Берегівської ЦРЛ, де його було госпіталізовано та через деякий час зробили операцію, так як виявилося, що у нього міститься тріщина черепної коробки.

Після вказаної події декілька разів до нього приходили батьки ОСОБА_6 та одного разу він сам, обіцяли допомогти в лікуванні, однак все так і залишилося на рівні обіцянок. Також в перемовинах щодо відшкодування шкоди приймав участь його батько.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що виправлення останнього можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, позитивну характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, суд приходить до висновку обрати обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції статті за інкримінований йому злочин.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду у розмірі 17 900 грн та моральну шкоду у розмірі 100000 грн.
Обвинувачений позов в частині відшкодування матеріальних витрат понесених в зв`язку з лікуванням визнав повністю, а вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав частково в розмірі 11 100 грн..
Відповідно до положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України з урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Так, сума матеріальних збитків підлягає задоволенню повністю в сумі 17 900 грн., оскільки така підтверджена наданими суду чеком за надання медичних послуг.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що такий підлягає частковому задоволенню, так як неправомірними діями обвинуваченого потерпілому завдані моральні переживання та страждання, які виразилися у самому факті нанесення йому тілесних ушкоджень, проведені оперативного втручання, обмеженні фізичної активності та зміні звичайного ритму життя і необхідності докладати додаткових зусиль для його організації.
Між тим, суд вважає, що заявлена потерпілим сума до стягнення занадто велика і не підтверджена об`єктивними даними щодо заявленого розміру. Враховуючи характер та тривалість перенесених страждань, а також той факт, що обвинуваченим під час розслідування та розгляду справи не відшкодовувалася дана шкода, і не визнається факт перенесення потерпілим моральних страждань в заявленому розмірі, суд вважає, що з обвинуваченого підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди сума у розмірі 30 000 грн.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Процесуальні витрати та речові докази по справі - відсутні.
Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого за ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень та матеріальну шкоду в розмірі 17 900 (сімнадцять тисяч дев`ятсот ) гривень. В задоволенні решти цивільного позову - відмовити.
Речові докази: «СD-R» диск з відеозаписами з камер спостереження розважального комплексу «К-2», який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1