Справа № 352/2076/20
Провадження № 1-кп/352/281/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000291 від 18.06.2020 р., про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , такого, який не навчається і не працює, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:

-12.12.2016 р. Жовківським районним судом Львівської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.104 КК України, до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-01.03.2017 р. Богородчанським районним судом Івано-Франківської області, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.05.2017 р., за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-04.07.2017 р. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

-09.10.2018 р. Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

-19.04.2019 р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі; звільненого 30.08.2019 р. після відбуття покарання;

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_2 незаконно проник до житла осіб.

Кримінальні проступки скоєно за наступних обставин.

21 грудня 2019 року близько 18 год. 00 хв. неповнолітній обвинувачений прибув до господарства АДРЕСА_2 з метою незаконного проникнення до житлового будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення конституційного права потерпілого на недоторканність та непорушність його майна, умисно, протиправно, не маючи на це жодних законних підстав, всупереч волі власника ОСОБА_3 , обвинувачений переліз через дерев`яну огорожу на територію господарства, де за допомогою каменя пошкодив скляну вставку металопластикового вікна. Через пошкоджене металопластикове вікно обвинувачений проник до житлового будинку потерпілої ОСОБА_3 , чим порушив гарантоване кожній особі статтею 30 Конституції України право на недоторканність житла. Цього ж дня у не встановлений досудовим розслідуванням час обвинувачений покинув будинок потерпілої.

У період з 14 січня 2020 року до 19 січня 2020 року неповнолітній обвинувачений прибув до господарства АДРЕСА_3 з метою незаконного проникнення до житлового будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення конституційного права потерпілого на недоторканність та непорушність його майна, умисно, протиправно, не маючи на це жодних законних підстав, всупереч волі власника ОСОБА_4 , обвинувачений шляхом вільного доступу проник на територію господарства, де за допомогою не встановленого досудовим розслідуванням предмета віджав металопластикове вікно та проник до житлового будинку потерпілого ОСОБА_4 , чим порушив гарантоване кожній особі статтею 30 Конституції України право на недоторканність житла.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника та законного представника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмові заяви потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на наркологічному обліку не перебуває, лікувався у 2014 р. у КПН «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоровя» з діагнозом розлад соціальної поведінки, не працює та не навчається.
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи 20.05.2020 р. ОСОБА_2 виявляє ознаки соціалізованого розладу поведінки, що згідно МКХ-10 F91.2; на період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, перебував та на даний час перебуває у стані, при якому здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд також враховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття обвинуваченого і вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, та обставину, що обтяжує покарання, якою суд визнає повторність кримінальних правопорушень.

Крім того, суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, а саме те, що він виріс у багатодітній повній сім`ї, у задовільних матеріально-побутових умовах, рівень його розвитку відповідає віку.

Судом встановлено, що ні одне із передбачених санкцією ч.1 ст.162 КК України покарань не може бути застосовано до обвинуваченого.

Зокрема, штраф не може бути застосований, оскільки обвинувачений не має самостійного доходу, власних коштів та майна, з огляду на вимоги ч.1 ст.99 КК України, згідно якої штраф застосовується лише до неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.
Виправні роботи можуть бути призначені неповнолітньому за місцем роботи згідно ч.2 ст.100 КК України, а обвинувачений офіційно не працевлаштований.

З урахуванням вимог ч.1 ст.98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом не може бути застосовано основне покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до вимог п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами) суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, якщо санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. У таких випадках суд повинен постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

У відповідності з вимогами ч.6 ст.368 КПК України суд, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 р. у справі № 161/7253/18, у такому випадку суд, постановивши обвинувальний вирок, разом з тим у самому вироку зазначає, що покарання особі не призначається, тобто суд постановляє обвинувальний вирок без призначення покарання або засуджує без покарання. Водночас, при засудженні особи без призначення покарання, один з найголовніших елементів реалізації кримінальної відповідальності осуд особи, яка вчинила злочин, залишається і знаходить своє відображення в обвинувальному вироку.
З огляду на викладене обвинуваченого слід визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 КК України, та звільнити його від призначення покарання.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 КК України, та звільнити його від призначення покарання.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, а саме: один слід взуття, поміщений у спецпакет № 5277858; один слід взуття, поміщений у спецпакет № 5277859; два сліди пальців рук, слід фактури матеріалу та слід віджиму, поміщені у паперові конверти, знищити.

Речовий доказ оптичний носій інформації з відеозаписом з камери відеоспостереження залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1