Справа № 404/4432/20
Номер провадження 1-кс/404/1293/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу в виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0004573 стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, батька неповнолітньої дитини, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.02.13 року за ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково 03.01.2014 року з невідбутим покаранням строком на 1 рік 2 місяці 2 дні,

підозрюваного за ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , якому 28.07.2020 року вручено повідомлення про підозру у тому, що він 27.07.2020 року, близько 16 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_7 , приїхав на автомобілі до дому по АДРЕСА_2 , зайшов до квартири АДРЕСА_3 , де знаходився потерпілий ОСОБА_8 . Після чого, застосовуючи фізичне насильство та погрози всупереч його волі потерпілого посадив у салон автомобіля, тим самим позбавив волі ОСОБА_8 .

Слідчий з прокурором заявлені у клопотанні вимоги підтримали.

ОСОБА_5 і його захисник заперечують щодо запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою, просять застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки існує потреба працювати, утримувати дітей. Необгрунтований і сам текст пред`явленої підозри.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки протоколи: огляду місця події, допиту потерпілого та свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 146 КК України.

У перші дні, тобто на початковій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд. Правильність кваліфікації дій підозрюваного, оцінює суд під час судового розгляду. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що було виконано слідчим з прокурором.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, умисним, невеликої тяжкості, вчинений групою осіб. Об`єктом посягання є суспільні відносини: воля, честь і гідність особи. Підозрюваний працює без оформлення трудового договору. Має родину, постійне місце проживання є батьком та утримує неповнолітню дитину, запевняє, що подібних вчинків більше не повториться. Відсутні обтяжуючі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4 ст.194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_5 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст.29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Представники сторони обвинувачення не подали доказів умисного переховування та реальних ризиків невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Доводи ґрунтуються на припущеннях, тому не використовуються при доказуванні. Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення від слідства та суду. Навпаки, дії підозрюваного свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні допомогти слідству.

Докази зібрані, сліди злочину були процесуально зафіксовані, очевидці допитані. За таких умов, відсутній ризик можливого приховування чи знищення доказів.

Від сторін та учасників кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного, тому відсутні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу від підозрюваного.

Додержуючись правил ч. 1 ст. 178 КПК України, був врахований працездатний вік ОСОБА_5 , а також створені ним міцні соціальні зв`язки, наявність родини, дитини, утриманців. Наявного місця працевлаштування та постійного місця проживання. Матеріали клопотання не містять доказів про намір ухилитись від явки до слідчого. Підозрюваний сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, запевняє у недопущенні у майбутньому протиправної поведінки. Обіцяє виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце його реєстраційного обліку, проживання, роботи чи переховуватись від слідства. Стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на нього процесуальних обов`язків. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з його участю. Заперечує можливість зміни ним місця постійного проживання. Відсутні підстави та мотиви для продовження або вчинення нового злочину. Ознаки протиправної поведінки ним припинено, речові докази процесуально зафіксовані, тобто не існує ризику вчинення підозрюваним нового злочину.

Національна поліція зобов`язана ефективно організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Завдяки чому орган досудового розслідування зможе попередити ризик можливого вчинення нового злочину. Застосування менш суворого заходу забезпечення та контроль з боку органу поліції здатні попередити існуючі ризики. Перебільшеним є звернення слідчого з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, разового характеру інкримінованої події, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою, застосувавши останньому тримання під домашнім арештом. Саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію прав на працю, можливість контролювати його дії з боку правоохоронних органів. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) зазначено: що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. ОСОБА_5 , як правомірний користувач, погодився на безперешкодний доступ працівниками поліції до житла, що перебуває у його фактичному володінні.

Цілодобовий домашній арешт співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, разом тим не порушить його права на працю, оскільки підозрюваний запевнив, що працює сезонно,- після збору зерна соняшника, тобто починаючи з жовтня 2020 року. Домашній арешт не обмежить необхідність догляду та опіки за членами родини та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

27.07.2020 року ОСОБА_5 фактично був затриманий, з цього часу у нього виник процесуальний статус підозрюваного. Дія застосованого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування - два місяці з моменту виникнення статусу підозрюваного, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Керуючись ст. 181, 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання його під цілодобовим домашнім арештом строком на шістдесят днів.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання його під цілодобовим домашнім арештом, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 30 липня 2020 року.

Застосований ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 27 вересня 2020 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити цілодобового залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_4 ;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_4 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками/потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти із зали суду.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_5 і здійснення за ним контролю. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1