Справа № 148/1630/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000301 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Паланка, Томашпільського району, Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2020 близько 12:00 год. ОСОБА_3 , маючи на меті вчинити крадіжку яблук, прийшов до саду, що знаходиться на території Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області в 42 кварталі та який перебуває в оренді ПрАТ «Дружба - ВМ», юридична та фактична адреса: вул. Шевченка, 74, с. Шура-Копіївська, Тульчинський район Вінницька область.
Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи в саду керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, шляхом зривання яблук сорту «Лігол» та поміщення їх в білі поліпропіленові мішки здійснював їх крадіжку. Нарвавши 9 білих пропіленових мішків яблук сорту «Лігол» загальною вагою 179,7 кг, вартість яких становить 16,72 грн. за кілограм, ОСОБА_3 виніс їх за територію саду, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав показання, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті, а саме, що 12.09.2020 близько 12:00 год. прийшов у садок, який знаходиться у с. Шуро-Копіївка Тульчинського району Вінницької області, з метою нарвати яблук для власних потреб, після чого узяв мішки та почав рвати яблука, а заповнені мішки виносити за територію саду, таким чином зібрав 9 мішків яблук, після чого його виявила охорона саду. В скоєному щиро розкаявся.
Представник потерпілого зазначив, що у ПрАТ «Дружба - ВМ» претензій до обвинуваченого немає. При обранні міри покарання покладається на розсуд суду.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та характеризуючих його особу матеріалів провадження.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 24), у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 26), не судимий (а.с. 25).
Обставини, які відповідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлені.
За таких обставин, з метою попередження нових кримінальних правопорушень, виправлення засудженого з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 у межах санкції визначеної ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.
Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 326,88 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 50, 65 - 67, ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) не неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.).
Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на суму 326 (триста двадцять шість) гривень 88 копійок.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на дев`ять мішків з яблуками сорту «Лігол», вагою 179,7 кг, застосовані на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.09.2020 за № 148/1525/20.
Речові докази дев`ять мішків з яблуками сорту «Лігол», вагою 179,7 кг, передані на зберігання ТОВ «Дружба-ВМ», залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасникам процесу, які не були присутні під час проголошення вироку надіслати за допомогою засобів поштового зв`язку.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1