Справа № 542/1591/19
Кримінальне провадження № 1-кп/542/3/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, Полтавської області, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
-18.11.2009 року Новосанжарським районним судом Полтавської, області за ст.187 ч. 2, ст. 69, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки;
-13.08.2010 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 187 ч. 2, ст. 69, 71 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.;
-09.02.2012 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 50 годин громадських робіт. 25.12.2013 року знятий з обліку на підставі вироку Новосанжарського районного суду від 08.11.2013 року;
-18.10.2012 року Медвенським районним судом Курської області РФ заст. 158 ч.3 КК РФ до 6 місяців позбавлення волі;
-08.11.2013 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
-06.04.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 191 ч.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, з позбавленням права займати посади з матеріальною відповідальністю на 2 роки;
-13.05.2015 року Новосанжарським районни судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, 128, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки, з позбавленням права займати посади з матеріальною відповідальністю на 2 роки;
-22.03.2016 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, з позбавленням права займати посади з матеріальною відповідальністю на 2 роки;
-26.05.2016 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 10.12.2019 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.09.2018 року близької 15-30 год. ОСОБА_4 , будучи раніше допущеним власником, перебував у транспортному засобі ВАЗ 21099, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 жителя АДРЕСА_2 , на задньому пасажирському сидінні. Там він побачив мобільний телефон належний господарю, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на його крадіжку.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 переконався у тому, що його дій ніхто не бачить, оскільки присутній в автомобілі водій на його думку дивився на дорогу, після чого шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав мобільний талефон Леново А820 ІМЕІ: НОМЕР_2 згідно висновку судового експерта № 1068 від 13.06.2019 року Полтавського науково-дослідного експертного- криміналістичного центру МВС вартістю 904,03 грн., карту пам`яті micro sd hc Adata 32 gb № згідно висновку судового експерта №1068 від 13.06.2019 року Полтавського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС вартістю 142,40 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 1046,43 грн. Викраденим в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.03.2019 року близько 19-00 години ОСОБА_4 прийшов на територію господарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , до своєї знайомої з метою спільного споживання спиртних напоїв, куди неодноразово був допущений. Перебуваючи у приміщенні літньої кухні в кімнаті кухні на столі помітив два мобільні телефони після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна.
Там, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 переконався у відсутності сторонніх осіб та господаря, які могли б його викрити, звідки, діючи повторно, таємно викрав: мобільний телефон НUAWEI Y-6, згідно висновку товарознавчої експертизи №163/19 від 13.11.2019 року вартістю 2799,00 грн., мобільний телефон LG X POVER, згідно висновку товарознавчої експертизи №163/19 від 13.11.2019 року вартістю 2955,00 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 , на загальну суму 5755, 00 грн. Викраденим в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 04.11.2019 року близько 17-00 години ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прийшов на територію господарства ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
Там, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання ОСОБА_4 переконався у відсутності сторонніх осіб та господаря, які могли б його викрити, звідки, діючи повторно, шляхом відкриття вхідних дверей проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав: телевізор марки Sharp CV-2132СК1, згідно висновку товарознавчої експертизи №166/19 від 18.11.2019 року вартістю 1500,00 грн., DVD - програвач марки New Star, модель DVD - 630, згідно висновку товарознавчої експертизи №166/19 від 18.11.2019 року вартістю 990,00 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону Еrgo, модель СН-F181, згідно висновку товарознавчої експертизи №166/19 від 18.11.2019 року вартістю 76,00 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 , на загальну суму 2566, 00 грн. Викраденим в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, ствердивши факт вчинення злочинів, повторно, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні діянь визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочини саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації:
- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно;
та:
- за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, даних про особу, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Суд враховує, що обвинувачений неодноразово судимий за корисливі злочини, веде спосіб життя, який спонукає до вчинення злочинів.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, хоча працездатний.
З урахуванням наведеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції, відповідної статті КК України.
Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10.12.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно доч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком приєднано ОСОБА_4 частково невідбуту частину покарання, призначене за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 липня 2019 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.186, 71 КК України та призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяця позбавлення волі та початок строку відбування покарання відраховується з дня його фактичного затримання 13 листопада 2019 року .

На підставі цього, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки він вчинив дані злочини до постановлення вироку від 10.12.2019 року.

Суд вважає, що призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Строк відбуття покарання рахувати з 13.11.2019 року з часу застосування запобіжного заходу тримання під вартою за вироком Полтавського районного суду Полтавської обалсті від 10.12.2019 року.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України , якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Статтею 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.
Відповідно до вимог ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо процесуальних витрат.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком , більш суворим за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10.12.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

До вступу вироку в законну силу залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 13.11.2019 року з розрахунку день за день.

Судові витрати у справі 628,04 грн. вартість товарознавчої експертизи стягнути із засудженого на користь держави.
Речові докази:

-мобільний телефон Леново А820 ІМЕІ: НОМЕР_2 , карта пам`яті micro sd hc Adata 32 gb № НОМЕР_3 , що переданий під розписку ОСОБА_5 , - залишити власнику;
-кухонний ніж з чорною ручкою, куртку чоловічу світлого кольору, одну пластикову пляшку об`ємом 0,5 л., що зберігаються в кімнаті речових доказів Новосанжарського ВП , квитанція № 1894 від 22.11.2019 року знищити;
-телевізор марки Sharp CV-2132СК1, DVD - програвач марки New Star, модель DVD - 630, зарядний пристрій до мобільного телефону Еrgo, модель СН-F181, що передані під розписку ОСОБА_9 , - залишити власнику;
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1