УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000837 від 17.07.2020 року за ч. 2 ст. 270 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000837, відомості про яке 17.07.2020 за обґрунтованою підозрою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 270 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в результаті порушення встановленим законодавством вимог пожежної безпеки 17.08.2019 сталося пожежа у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті пожежі загинуло 9 осіб та отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості 10 осіб.

Установлено, що пожежа виникла у приміщенні пральної кімнати, розташованої на другому поверсі готелю, за адресою: АДРЕСА_1 , та її причинами стало грубе порушення правил пожежної безпеки з боку осіб, які організували та фактично здійснювали діяльність щодо тимчасового розміщення осіб у приміщеннях закладу за вищевказаною адресою, керуючи цією діяльністю.

Так, приблизно у 2009 році, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 з метою отримання прибутку прийнято рішення про організацію підприємницької діяльності з надання готельних послуг населенню у належних їм нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визначено, що готельні послуги будуть надаватися під торговою маркою «Отель «Токио-Стар» від імені підконтрольного їм суб`єкта підприємницької діяльності виробничо-торгівельної фірми «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства (), безпосереднім керівником якої з 25.10.2013 призначено ОСОБА_5 .

Крім того, з метою здійснення підприємницькою діяльності з надання готельних послуг під торговельною маркою «Отель «Токио-Стар» виробничо-торгівельною фірмою «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства () 28.07.2009 отримано дозвіл № 243 Одеського міського управління ГУ МНС України в Одеській області на початок роботи приміщень підприємства обслуговування транзитних водіїв та пасажирів автостанції і ринку «Привоз» за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1А.

Також, 26.08.2009 виробничо-торгівельною фірмою «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства () подано до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності» заявку № m200910610 про реєстрації права власності на торговельну марку «Отель «Токио-Стар», яку задоволено та 10.09.2010 виробничо-торгівельній фірмі «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства видано свідоцтво на знак для товарів та послуг № НОМЕР_1 .

Крім того, у 2009 році ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організували проведення ремонтно-будівельних робіт у фактично належних їм нежитлових приміщеннях першого та другого поверсів за адресою: АДРЕСА_2 , з метою їх реконструкції та створення окремих номерів для проживання осіб, а також рецепції готелю та інших адміністративно-господарських приміщень, необхідних для функціонування готелю.

Таким чином, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 у 2009 році з метою отримання прибутку створили в належних їм нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 , готельний комплекс з надання населенню готельних послуг під торгівельною маркою «Отель «Токио-Стар».

Нежитлові приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надавались у добове користування особам за плату.

Надалі, для організації функціонування готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » його власниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визначего організаційно-функціональну структуру закладу, чисельність персоналу готелю та встановлено його підпорядкованість і повноваження кожного з працівників.

Згідно визначеної ними структури,до складу керівництва і персоналу готелю увішли головний інженер, старший адміністратор, адміністратори, покоївки, прачки, охоронці, інший технічний персонал, та здійснено підбір працівників, яких в порушення вимог КЗпПУ офіційно не працевлаштовано.

Так, приблизно у 2009 році, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 для виконання функцій головного інженера підшукано ОСОБА_4 , а функцій старшого адміністратора ОСОБА_7 .

Обговоривши всі суттєві умови працевлаштування, зокрема коло функціональних обов`язків, графік роботи, розмір заробітної плати та інше, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 погодилися на пропозицію ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та приступив до роботи в готелі «Токио-Стар».

При цьому, ОСОБА_4 відповідав за безпосереднє підшукання для роботи в готелі осіб, які мали здійснювати роботи з ремонту сантехнічного і електричного обладнання, та керував їх роботою, а ОСОБА_7 відповідала за підшукання іншого персоналу готелю, а також керувала їх роботою. Обидва також відповідали за дотримання в готелі встановлених законодавством вимог пожежної безпеки.

В своій діяльності ОСОБА_4 і ОСОБА_7 підпорядковувалися безпосередньо власникам і керівникам цього готельного бізнесу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які також керували виробничою діяльністю готелю.

Таким чином, між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , з іншого боку, у 2009 році укладено усну угоду щодо прийняття останніх на роботу в готель «Токио-Стар» на посаду головного інженера та старшого адміністратора, відповідно, без оформлення трудових відносин у встановленому вимогами КЗпП України порядку.

Поряд з цим, діяльність готелю «Токио-Стар» організовано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з порушенням встановлених законодавством вимог пожежної безпеки.

Зокрема у порушення ст. 55 Кодексу цивільного захисту України та п.п. 1, 2, 15, 16, 20 Розділу ІІ, п.п. 2.2 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за № 1417, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , як керівниками підприємств, які здійснювали діяльність в готелі «Токио-Стар», ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , як особами, відповідальними за дотримання в готелі встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, не визначено посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних осіб за пожежну безпеку окремих будівель споруд, приміщень, дільниць, а також утримання й експлуатацію засобів пожежного захисту, не забезпечено проведення з усіма працівникам при прийнятті на роботу інструктажів з питань пожежної безпеки, не забезпечено приміщення готелю засобами протипожежного захисту у справному стані тощо.

Так, за результатами перевірки готелю «Токио-Стар», 13.05.2011 відділенням з питань наглядово-профілактичної діяльності Приморського РВ ОМУ ГУ МНС в Одеській області складено акт № 194 перевірки додержання (виконання) суб`єктом господарювання - виробничо-торгівельною фірмою «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, згідно якого, виявлені чисельні порушення нормативних документів у сфері пожежної безпеки на об`єкті з високим ступенем ризику господарської діяльності для безпеки життю та здоров`ю населенню, зокрема:

-проведення реконструкції зі зміною функціонального призначення приміщень з улаштуванням кімнат для проживання без розроблення проектно-технічної документації, погодженої в установленому порядку з органами державного пожежного нагляду (ст. 10 Закону України «Про пожежну безпеку», п. 4.2.2 ППБУ);

-евакуаційні виходи утримуються без можливості легкого відкривання з середини (п. 4.3.11 ППБУ);

-захаращено коридори, сходову клітину меблями та сторонніми речами;

-технічні приміщення захаращено та використовуються під розташування там підсобних, майстерень;

-не проведено замір опору ізоляції електричних мереж та електроустановок будівлі готелю (п. 5.1.34 ППБУ);

-групові електрощітки та розподільні електрощити не оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними написами (п. 5.1.22 ППБУ);

-відсутні протоколи випробувань килимового покриття, яке влаштоване в будівлі готелю, щодо токсичності продуктів горіння, димоутворюючої здатності відповідно з ГОСТ 12.1.044-89 та поширенням полум`я відповідно з ДСТУ Б.В.2.7-70-98 (п. 4.3.5 ППБУ);

-не забезпечено черговий персонал готелю індивідуальними засобами захисту органів дихання для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі (п. 7.1.17 ППБУ).

Крім того, під час наступної перевірки, яка проводилась 18.07.2012, складено акт № 238 перевірки додержання (виконання) суб`єктом господарювання - виробничо-торгівельною фірмою «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.
Відповідно до вказного акту, за результатами позапланової перевірки додержання та виконання вимог пожежної безпеки приміщень готелю «Токио-Стар» ВТФ «Галатея» за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1А, за участю старшого адміністратора готелю ОСОБА_7 , установлено, що експлуатація приміщень готелю проводилась з порушенням вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, у тому числі:
- не представлені програми для проведення вступного та первинного протипожежних інструктажів відповідно з Типовим положенням про інструктажі, спеціальне навчання перевірку знань з питань пожежної безпеки на підприємствах, в установах організаціях України, затвердженим наказом МНС України від 29.09.2003 № 368 та зареєстровано в МЮУ від 11.12.2003 за № 1148/8469, що погоджені з органами Державного пожежного нагляду (п.3.18 НАПБ А.01.001-2004);

- не представлені посвідчення про проходження навчання з питань пожежної безпеки (пожежно-технічного мінімуму) працівників, які задіяні на роботі з підвищеною пожежною небезпекою відповідальних за протипожежний стан на обєкті (п.п.3.18, 3.19 НАПБ А.01.001-2004);

- не визначено наказом або відповідним положенням порядок проходження працівників спеціального навчання, інструктажів і перевірки знань з питань пожежної безпеки (п.п.3.3 3.4 НАПБ А.01.001-2004);

- для працівників охорони не розроблена інструкція, в якій визначені їхні обовязки щодо контролю за додерженням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, а також указано, хто з керівництва обєкту має бути викликаний у нічний час у разі пожежі (п. 3.11 НАПБ А.01.001-2004);

- не встановлений порядок (система) оповіщення людей про пожежу (п.3.7 НАПБ А.01.001-2004);

- не визначений порядок відключення від мережі електрообладнення у разі пожежі (п.3.3 НАПБ А.01.001-2004);

- не визначений порядок організації експлуатації і обслуговування наявних технічних засобів протипожежного захисту (внутрішнього протипожежного водопроводу, системи автиоматичної пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, димовидалення, вогнегасників тощо) (п.3.3 НАПБ А.01.001-2004);

- не визначений порядок проведення планово-попереджувальних ремонтів та огляду електроустановок, опалювального, вентиляційного, технічного та іншого інженерного обладнення (п.3 3 НАПБ А.01.001-2004);

- не визначено дії працівників у разі виявлення пожежі (п.3.3. НАПБ А.01.001-2004);

- не визначений порядок відключення вентиляційних систем і дій обслуговуваючого персоналу у разі виникнення пожежі або аварії (п.5.3.2 НАПБ А.01.001-2004);

- з`єднання жил проводів і кабелів здійснено «в скрутку», а не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо) (п. 5.1.7. НАПБ А.01.001-2004);

- не предоставлені протоколи заміру опору ізоляції електромереж (п.5.1.34 НАПБ А.01.001-2004);

- відсутня система оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей (розділ І НАПБ А.01.001-2004, додаток Е ДБН В.1.1-7-2002*);

- система димовидалення знаходилась у неробочому стані (п. 4.2.3 НАПБ А.01.001-2004);

- сигнал від приймально-контрольного приладу автоматичної пожежної сигналізації не виведений на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (п. 6.1.28 НАПБ А.01.001-2004);

- металеві конструкції будівлі не оброблені вогнезахисним розчином з доведенням до нормованої межі вогнестійкості відповідно до табл. 4 ДБН В.1.1-7-2002* (розділ І НАПБ А.01.001-2004, ДБН В.1.1-7-2002*);

- на шляхах евакуації людей в коридорах конструкції пожежних кранів виступають за площину стін (розділ 1. п. 4.3.7 НАПБ А.01.001-2004, п.п. 5.25, 5.42 ДБН В.1.1-7-2002*);

- у пожежонебезпечних господарських та технічних приміщеннях перегородки не виконані протипожежними 1-го типу, та не встановлені протипожежні двері 2-го типу (з мінімальною межею вогнестійкості не менше ЕІ 30 хвилин) із залученням ліцензованої організації (розділ 1. п. 4.2.4 НАПБ А.01.001-2004, п. 9.3.6 ДБН В.2.2-9-2009, п. 4.13 ДБН В.1.1-7-2002*);

- в номерах готелю не установлені вхідні двері з класом вогнестійкості не менше ЕІ 30 (розділ І НАПБ А.01.001-2004, п. 9.16 ДБН В.2.2-2008).

Оскільки власниками приміщень готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також безпосередніми керівниками готелю ОСОБА_4 і ОСОБА_7 не усунуто грубі порушення встановлених вимог законодавства про пожежну безпеку, виявлених контролюючим органом упродовж 2011-2012років, за результатами позапланової перевірки приміщень готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виробничо-торгівельної фірми «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства постановою ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській області № 142 від 19.07.2012 зупинено експлуатацію приміщень готелю до усунення зазначених порушень.

Замість усунення виявлених порушень, у зв`язку із якими ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській області зупинено експлуатацію готелю, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , без зупинки діяльності готелю, організовано направлення 10.07.2013 від директора виробничо-торгівельної фірми «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства листа до Приморського районного відділу ОМУ ГУ ДСНС України в Одеській області про скасування запобіжного заходу, передбаченого постановою ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській № 142 від 19.07.2012, посилаючись на дозвіл Одеського міського управління ГУ МНС України в Одеській області № 243 від 28.07.2009, яким дозволено початок робіт згаданих приміщень.

Водночас, 18.07.2013 після вручення старшому адміністратору готелю «Токио-Стар» ОСОБА_7 посвідчення від 10.07.2013 № 550 на проведення позапланової перевірки дотримання умов виконання постанови про застосування запобіжних заходів від 19.07.2012 за № 142, головний інспектор ВКЗС та АР ГУ ДСНС України в Одеській області ОСОБА_8 не був допущений до фактичного проведення перевірки в приміщення готелю.

Оскільки ГУ Держтехногенбезпеки в Одеській області не задоволено листа виробничо-торгівельної фірми «ГАЛАТЕЯ» у вигляді Дочірнього підприємства про скасування постанови № 142 від 19.07.2012, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 вирішено змінити власника приміщень, в яких здійснював діяльність готель «Токио-Стар», з метою унеможливлення проведення заходів державного нагляду та контролю органами ГУ ДСНС в Одеській області та припинення незаконної діяльності готелю.

Так, 06.12.2013 ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що виявлені порушення нормативних документів у сфері пожежної безпеки не усунуто, з метою подальшого отримання прибутку від експлуатації нежитлових приміщень по вул.Водопроводна, 1А у м. Одесі для незаконного надання готельних послуг, за погодженням із ОСОБА_5 звернувся як власник приміщень готелю до ГУ ДСНС України із заявою про скасування постанови Головного управління Держтехногенбезпеки в Одеській області про застосування запобіжних заходів № 142 від 19.07.2012. Підставою для її скасування ОСОБА_6 зазначено, що ним розірвано договір оренди від 01.11.2011 приміщень готелю за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1А,

у зв`язку із чим ВТФ «Галатея» у вигляді дочірнього підприємства за вказаною адресою діяльність не здійснює.

У зв`язку із надходженням зазначеної заяви ОСОБА_6 , рішенням Головного управління ДСНС України в Одеській області № 601/142/12 від 09.12.2013 дію постанови про застосування запобіжних заходів № 142 від 19.07.2012 припинено.

Крім того, упродовж 2013-2018 років за рішеннями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою унеможливлення фактичного припинення органами ГУ ДСНС в Одеській області незаконної діяльності готелю «Токио-Стар» та перевірки його діяльності контролюючими органами, здійснено низку правочинів, реєстрація (створення) та використання з метою забезпечення діяльності готелю нових суб`єктів господарювання.

Так, з метою прикриття незаконної діяльності готелю «Токио-Стар», приміщення якого експлуатувалися з порушенням вимог Закону України «Про пожежну безпеку» та Правил пожежної безпеки в Україні, інших нормативних документів у сфері пожежної безпеки, за рішенням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організовано створення окремого суб`єкта підприємницької діяльності, в результаті 11.05.2017 проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , документи від якого використовувались у діяльності готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », як суб`єкта підприємницької діяльності, який нібито надає готельні послуги.

Також, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 16.03.2015 засновано громадську організацію «Центр захисту інвалідів» () з отриманням статусу юридичної особи.

У подальшому, 03.11.2017, на загальних зборах учасників заснованого ОСОБА_6 і ОСОБА_5 товариства з обмеженою відповідальністю «АШРАМ» (), директором якої є ОСОБА_5 , а засновниками громадська організація «Центр захисту інвалідів», прийнято рішення про створення товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙНІЧІ» () та передачі частини статутного капіталу ТОВ «АШРАМ» до ТОВ «МАЙНІЧІ».
Протоколом № 1 від 03.11.2017 загальних зборів засновників ТОВ «МАЙНІЧІ» -товариства з обмеженою відповідальністю «АШРАМ», в особі директора ОСОБА_5 , та ОСОБА_5 , як фізичною особою, створено товариство з обмеженою відповідальністю «МАЙНІЧІ», до статутного капіталу якого ТОВ «АШРАМ» внесено нерухоме майно, у т.ч. приміщення готелю «Токио-Стар», яке згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 19693031 від 28.03.2014 серія САК № 200743) належало ТОВ «АШРАМ», а саме нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна 1А/3, загальною площею 4544,5 кв.м.
У подальшому, 27.06.2018, згідно акту прийому-передачі нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «МАЙНІЧІ» від 06.11.2017, висновку ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т» щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 19.02.2018 за № 175, технічного паспорту ТОВ «ЮКЦ «ПРАВОПРОЕКТ» від 29.08.2013, право власності на вказані приміщення під різними номерами зареєстровано за ТОВ «МАЙНІЧІ».
Крім того, 20.04.2018 ОСОБА_6 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , засновано товариство з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬ ПАРОВОЗ» () (далі ТОВ «ГОТЕЛЬ ПАРОВОЗ»).

Протоколом №2 загальних зборів ТОВ «ГОТЕЛЬ ПАРОВОЗ» від 05.06.2018 до складу учасників Товариства прийнято ТОВ «МАЙНІЧІ» із внеском до статутного капіталу нерухомого майна у вигляді нежитлового приміщення № 201 площею 1259,3 м2, за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1А/3, в яких фактично здійснював діяльність готель «Токио-Стар».

В подальшому шляхом зміни складу засновників, 01.10.2018 договором №8 від 01.10.2018 громадською організацією «Центр захисту інвалідів» (), єдиними засновниками якої є ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , придбано 100% частки в статутному капіталі ТОВ «ГОТЕЛЬ ПАРОВОЗ».

Рішенням № 22 від 02.10.2018 загальних зборів членів громадської організації «Центр захисту інвалідів», в особі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , директором ТОВ «ГОТЕЛЬ ПАРОВОЗ» призначено ОСОБА_6 , а рішенням № 4 від 02.10.2018 учасника ТОВ «ГОТЕЛЬ ПАРОВОЗ» - громадської організації «Центр захисту інвалідів» в особі голови ОСОБА_6 ,з посади директора Товариство звільнено ОСОБА_4 та призначено з 03.10.2018 ОСОБА_6 .

Таким чином, станом на 03.10.2018 кінцевими беніфіціарними власниками нежитлових приміщень першого та другого поверхів загальною площею 2409 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна,1А/3, та в яких здійснював діяльність готель «Токио-Стар», відповідно до ст. 64-1 Господарського кодексу України, є ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які фактично організували і здійснювали підприємницьку діяльність в готелі «Токио-Стар» з надання готельних послуг громадянам фізичним особам включно по 17.08.2019, коли в приміщеннях готелю сталася пожежа.

Упродовж 2017-2018 років за рішенням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на другому поверсі будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » обладнано номери «з повишеним комфортом» та з вищою вартістю проживання, яким надану назву «Готель «Паровоз». Такі номери з підвищеним комфортом увійшли до структури готелю «Токио-Стар», яка була єдиною: поселення осіб в готельні номери на обох поверхах здійснювалось на рецепції готелю «Токио-Стар» на першому поверсі; у документах на поселення вказувалась назва готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; грошові кошти, отримані від мешканців обох поверхів готелю, зберігалися разом та щоденно єдиною сумою передавались уповноваженій для інкасації ОСОБА_5 і ОСОБА_6 особі; мешканці готелю обслуговувались одним і тим же персоналом, а фактичне керівництво готельним комплексом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснювалось старшим адміністратором ОСОБА_7 , а питання щодо забезпечення належного функціонування електрообладнення та сантехнічного обладнання вирішував головний інженер ОСОБА_4 та його підлеглі.

Подальша експлуатація приміщень готелю «Токио-Стар» після документальної зміни власників, також продовжилася здійснюватися його фактичними власниками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та призначеними ними старшим адміністратором ОСОБА_7 та головним інженером ОСОБА_4 , з грубим порушенням вимог Кодексу цивільного захисту населення та Правил пожежної безпеки в Україні.

Надалі, на підставі річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік від 30.11.2018 № 692, 6 державним пожежно-рятувальним загоном ГУ ДСНС в Одеській області 24.05.2019 за №16/138-252/02 повідомлено ВТФ «Галатея» про здійснення у період з 20.06.2019 по 04.07.2019 планової перевірки додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Під час виїзду 02.07.2019 на перевірку фахівця 6 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС в Одеській області складено акт про неможливість проведення планової перевірки, у зв`язку з припиненням здійснення господарської діяльності ВТФ «Галатея» за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна 1А, та здійсненням діяльності за цією адресою

ФОП ОСОБА_12 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) готель «Токио-Стар».

Приблизно на початку липня 2019 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлено, у приміщенні пральні готелю «Токио-Стар», яка обслуговувала готель « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та готель «Кракодил», виникли проблеми в електропостачанні, внаслідок чого почали спрацьовувати автомати захисту електрообладнання та плавитися розетки. Такі порушення в роботі електрообладнання продовжувались протягом липня 2019 року, про що персоналом готелю повідомлено старшого адміністратора ОСОБА_7 та головного інженера ОСОБА_4 .

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи головним інженером готелю, разом із старшим адміністратором готелю ОСОБА_7 , заходи щодо встановлення причин спрацювання автоматів захисту електрообладнання, та усунення причин їх виникнення не вжили.

Натомість, за дорученням ОСОБА_4 , заміну пошкоджених розеток у пральній кімнаті готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виконано сантехником ОСОБА_13 , який не має належної освіти та спеціальних знань в області електрообладнання.

Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст.55 Кодексу цивільного захисту України, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ, організацій та, згідно з ч.3 ст.55 цього ж Кодексу, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за №1417, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Згідно пунктів 2, 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах. Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні встановлює, що для кожного приміщення об`єкта мають бути розроблені та затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки.

Згідно пунктів 15, 20 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні встановлено, що усі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці повинні проходити інструктажі з питань пожежної безпеки. Приступати до роботи особам, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки, забороняється.

Також, вказаними Правилами передбачено, що на кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим; працівники об`єкта мають бути ознайомлені з цими вимогами на інструктажах або під час проходження пожежно-технічного мінімуму; для кожного приміщення об`єкта мають бути розроблені та затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки. Ці інструкції мають вивчатися під час проведення протипожежних інструктажів, проходження навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму, а також в системі виробничого навчання і вивішуватися на видимих місцях.

Крім того, відповідно до вказаних Правил, для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) повинно бути розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також вказати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі. Усі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці повинні проходити інструктажі з питань пожежної безпеки. Приступати до роботи особам, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки, забороняється. Також, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України зобов`язані виконувати правила пожежної безпеки.

Крім того, відповідно до п. 5.6. Розділу VІ Правил, черговий персонал готелів та готельних комплексів з кількістю місць для проживання 50 осіб і більше, а також мешканці цих об`єктів мають бути забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі.

Також, згідно п. 1.18. розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні забороняється: користування пошкодженими розетками, відгалужувальними та з`єднувальними коробками, вимикачами та іншими електровиробами .

Однак, у готелі «Токио-Стар», за адресою: м.Одеса, вул.Водопровідна, 1А/3, головним інженером якого працював ОСОБА_14 , зазначені вимоги протипожежної безпеки проігноровані та порушені, що призвело до загоряння, розповсюдження вогню та виникнення 17.08.2019 пожежі.

Постановою слідчого від 09.09.2019 будівлю та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул.Водопровідна, 1А/3, згідно ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказані будівля та нежитлові приміщення є доказом злочину, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та під час судового розгляду обвинувального акту підлягають дослідженню судом.

Крім того, забезпечення незміни зазначеного речового доказу злочину обумовлено можливою необхідністю проведення під час судового розгляду обвинувального акту додаткових судових експертиз та досліджень з метою всебічного дослідження обставин події.

У зв`язку з тим, що підозрюваний та інші особи, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть здійснити будь-які дії щодо його відчуження, здійснити його перепланування, змінити цільове призначення, спотворити, змінити, пошкодити чи знищити його є доцільним накласти арешт на зазначене майно з метою збереження речових доказів тимчасово позбавивши власників ТОВ «МАЙНІЧІ» та ТОВ «ГОТЕЛЬ ПАРОВОЗ» права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст. 171 КПК України тимчасова заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на зазначене, у слідства є достатні підставі вважати, що

не накладення арешту може зашкодити кримінальному провадженню, створить ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі речового доказу, перешкодить виконанню завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, негативно вплине на дієвість провадження, перешкодить притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, кримінальне провадження за фактом пожежі у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка сталася 17.08.2019 року, після виділення з іншого кримінального провадження, зареєстроване 17.07.2020 року.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає, що постановою слідчого від 09.09.2019 будівлю та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що не відповідає дійсності, оскільки згідно долученої до матеріалів клопотання постанови заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області будівлю та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами лише 17.09.2020 року, тобто через 2 місяці після реєстрації кримінального провадження та більш ніж через рік після самої події пожежі.

В порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається матеріалів клопотання, прокурор посилається на те, що будівлю та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим прокурор просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна.

Однак, ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, прокурором жодним чином не обґрунтовується можливість досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та жодним чином не доведено необхідності накладення арешту із забороною будь-яким юридичним та фізичним особам відчуження, розпорядження та/або користування будівлею та нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , та забороною будь-кому входу до вказаних будівлі та нежитлових приміщень, без письмового дозволу слідчого та процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні № 0000837.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження таке клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про необхідність накладення арешту із забороною будь-яким юридичним та фізичним особам

відчуження, розпорядження та/або користування будівлею та нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , та забороною будь-кому входу до вказаних будівлі та нежитлових приміщень, без письмового дозволу слідчого та процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні № 0000837, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин та враховуючи викладене, керуючись ст.ст.171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000837 від 17.07.2020 року за ч.2 ст.270 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1