Справа № 487/113/20
Провадження № 1-кс/487/3422/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
21.05.2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, а саме на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», д.н.з НОМЕР_1 , передавши його останній на відповідальне зберігання.
В обґрунтування клопотання заявник зазначила, що вона є власником автомобіля «Renault» моделі «Kangoo», д.н.з НОМЕР_1 . З 2018 року вона уклала договір оренди зі своїм племінником ОСОБА_4 і передала йому у користування зазначений транспортний засіб. 08.01.2020 року співробітники поліції їй повідомили, що на автомобіль накладено арешт.
Посилаючись на те, що вона є власником транспортного засобу, проте жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення не має, просила скасувати накладений арешт на автомобіль «Renault» моделі «Kangoo», д.н.з НОМЕР_1 , передавши його їй на відповідальне зберігання.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Вислухавши пояснення заявника, слідчий суддя приходить до наступного.
Встановлено, що впровадженні СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000075 від 09.01.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.01.2020 року, накладено арешт на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo» білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44; одну пару рукавиць білого кольору, долоні яких покриті нальотом пилу чорного кольору, ззовні схожу на пил від чорного вугілля, що знаходиться у камері схову Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44; шістнадцять (16) наповнених мішків білого кольору, поверхня яких покрита нальотом пилу чорного кольору, ззовні схожу на пил від чорного вугілля, в середині мішків знаходиться вугілля чорного кольору у вигляді каміння різних форм та розмірів, один наполовину порожній мішок, в середині якого знаходиться вугілля чорного кольору у вигляді каміння різних форм та розмірів і металеве відро, в середині якого знаходиться вугілля чорного кольору у вигляді каміння різних форм та розмірів, що знаходяться на майданчику Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44. Вказане майно залишено на зберіганні у Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

Частиною 3 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього захисту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно абзацу 2 частини 10 статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo» білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом, а тому на підставі ч.3 ст.170 КПК України на нього може бути накладено арешт.

Звертаючись до суду із вказаним клопотанням, заявником ОСОБА_3 не доведено та не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.01.2020 року на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo» білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 .

Слід враховувати, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Враховуючи вищевикладене, заявником ОСОБА_3 не доведено, що арешт накладений необґрунтовано та відпала потреба у його застосуванні, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.170-174 , 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1