ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/478/20 Номер провадження 11-кп/814/692/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року, -
за участю:
прокурора - ОСОБА_7 ,
засудженої - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції ) ,-
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про перерахунок строку покарання відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що період часу з 10.11.2017 року по 15.02.2018 року їй вже зараховано, надалі обвинувачувана відбувала покарання за вироком суду в установі відбування покарання, а тому цей період не підлягає зарахуванню у подвійному розмірі у строк відбування покарання.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
У апеляційній скарзі засуджена зазначає про незгоду з рішенням місцевого суду та просить перерахувати їй строк тримання під вартою в строк відбування покарання у відповідності до норм законодавства.

Позиції учасників судового провадження
Засуджена та в її інтересах адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляції , зазначаючи , що судовими рішеннями засудженій зараховані в строк покарання в подвійному розмірі усі періоди.

Мотиви суду
Колегія суддів, заслухавши думку сторін на підтримання та спростування доводів апеляції , вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженої та доводи апеляційної скарги , проаналізувавши положення законодавства , приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне , обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838/VІІІ від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з п. 2 ч. 5 п. ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838/VІІІ від 26.11.2015 року) містить вичерпний перелік обставин , що віднесено до поняття «попереднього ув`язнення».

Зокрема , відповідно до підпункту в) у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Згідно з п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Звертаючись до суду першої інстанції засуджена ОСОБА_6 зазначала про незгоду з обрахунком , зробленим адміністрацією установи виконання покарань , строку закінчення відбування її покарання , оскільки вони не враховують перебування засудженої у Покровському виправному центрі № 79.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженої , місцевий суд вказав , що ОСОБА_6 враховані усі періоди попереднього ув`язнення в строк відбування покарання .

З такими висновками погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та особової справи , 14.01.2020 року ухвалою Херсонського Апеляційного суду вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06.06.2019 року змінено, вказано, що строк відбуття покарання ОСОБА_6 слід відраховувати з 01.03.2018 року, відповідно до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України засудженій зараховано термін з 10.11.2017 року по 01.03.2018 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, згідно п.п. ґ), в) ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано термін з 01.03.2018 року по 14.01.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тобто , ОСОБА_6 період з 01.03.2018 року по 14.01.2020 року правильно зараховано в строк відбуванням покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року як період попереднього ув`язнення в розумінні п. ґ), в) ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII .

Період відбування покарання в Покровському виправному центрі № 79 з 10.11.2017 року по 01.03.2018 року ухвалою Херсонського Апеляційного суду від 14.01.2020 року зараховано ОСОБА_6 в строк покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2019 року за правилами статті п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

Цей період не є попереднім ув`язненням в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII , оскільки засуджена перебувала в установі виконання покарань і відбувала покарання за попереднім вироком , а тому він не підлягає зарахуванню в строк відбування покарання за правилами частини 5 цієї статті.

Таким чином місцевим судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 .

З даними висновками погоджується колегія суддів апеляційного суду. Доводи апеляції засудженої вказаних висновків суду не спростовують.

Оскаржена ухвала відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування та , відповідно , задоволення апеляції засудженої колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст..ст.405,407,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року щодо неї - без змін.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4