Справа № 592/3786/20
Провадження № 1-кп/592/272/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000305 від 24.01.2020 року, які надійшли до суду з Сумської місцевої прокуратури 19.03.2020 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Привілля, Лисичанського району, Луганської області, українка, громадянка України, освіта вища, заміжня, не працююча, зареєстрована та фактично мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

Яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 28.01.2020 року близько 12 год. 30 хв. Перебуваючи у службовому кабінету № 206 Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою м. Суми вул. Першотравнева, 21, в розмові зі слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надала (поклала в блокнот на робочому столі) останньому грошові кошти в сумі 2000 гривень у якості неправомірної вигоди за не притягнення її до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000250 від 21.01.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України за наступних обставин

Слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000250 від 21.01.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України.

23.01.2020 року близько 11 год. 45 хв. до ОСОБА_6 поряд з будівлею Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми вул. Першотравнева, 21, підійшла особа, яка назвалась ОСОБА_8 , на яку, як йому відомо вказували інші учасники події, як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, за фактом вчинення якого зареєстроване кримінальне провадження № 0000250. В ході спілкування зі слідчим, ОСОБА_7 зрозуміла, що вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності по вказаному кримінальному провадженню, в розмові з ОСОБА_6 висловила пропозицію надати останньому грошові кошти в розмірі 4000 грн. за не притягнення її до кримінальної відповідальності та закриття вказаного кримінального провадження.

28.01.2020 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 повторно прибула до Сумського ВП ГУНП в Сумській області, де перебуваючи у службовому кабінеті № 206 Сумського ВП ГУНП в Сумській області за адресою м. Суми вул. Першотравнева, 21, близько 12-30 год. В розмові зі слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надала (поклала в блокнот на робочому столі) останньому грошові кошти в сумі 2000 гривень у якості неправомірної вигоди за не притягнення її до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000250 від 21.01.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України.

Тобто, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вимогі службовій особі, яка займає відповідальне становище працівнику Національної поліції України, слідчому Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , грошових коштів у сумі 2000 грн., за вчинення в інтересах того, хто надає таку неправомірну вигоду дії з використанням наданого службового становища.

Положення статей 62, 129 Конституції України та статей 7,17, 22 КПК України визначають основними засадами судочинства у кримінальних справах зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення заперечувала та суду пояснила, що вона в січні 2020 року, після того, як відносно неї було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст. 185 КК України, зустрілася на вул. Першотравневій в м. Суми біля приміщення слідчого відділу зі слідчим ОСОБА_9 , щоб домовитися по кримінальній справі, оскільки потерпіла з нею спілкуватися відмовляється. Раніше зі слідчим ОСОБА_10 вона була не знайома. Під час розмови з нею слідчий натякав на те, щоб вона принесла гроші на канцелярію, на папір та катріджи. Через декілька днів в січні слідчий ОСОБА_10 зателефонував їй на мобільний телефон, представившись слідчим ОСОБА_10 за назначив їй зустріч в його службовому кабінеті слідчого відділу по вул. Першотравневій в м. Суми, щоб поспілкуватися про вчинену нею крадіжку. В той день, 28.01.2020 року, слідчий декілька разів їй телефонував та наполягав саме на зустрічі у цей день об 11-00 год., але у неї не виходило відпроситися з роботи, на що слідчий бурхливо сприйняв її відмову, та повідомив, щоб вона все ж таки йшла до нього, тому вона запізнилася.

Підійшовши до чергової частини слідчого відділу по вул. Першотравневій, 21 в м. Суми вона зателефонувала слідчому, який вийшов та забрав її до свого кабінету. Йдучи по коридору, слідчий нагадав їй про їх зустріч, розповів про блокнот на його робочому столі, в який вона повинна була покласти гроші, по просила його почистити матеріали справи. В кабінеті, ніякої слідчої дії не було, після тривалої розмови, з благанням к слідчому допомогти їй, вона поклала грошові кошти в розмірі 2000 грн. по 500 грн. кожна до блокноту, темного кольору, який лежав на столі у слідчого та на який слідчий показував очима. В судовому засіданні, при огляді відеозапису її перебування у слідчого, де була зафіксована тільки вона та її дії, слідчий не попадав в камеру, але саме він очима показував на блокнот, щоб вона залишила там гроші. Повідомила суду, що гроші вона поклала на придбання канцелярських речей. Вважає, що до таких дій її спровокував сам слідчий ОСОБА_11 , який дізнавшись про те, що вона не бажає мати судимості, своєю поведінкою та діями створив умови та підбурив її до вчинення таких дій, що вона була вимушена надати грошові кошти. Просить винести відносно неї виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні являються подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, тощо.

Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Таким чином, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що він працює

слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області. В його провадженні за 2020 рік перебувала кримінальна справа №0000250 за заявою ОСОБА_12 , за фактом викрадення ОСОБА_13 у потерпілої ОСОБА_12 , перебуваючи в кафе «Голд», грошових коштів в сумі 50 Євро. Кримінальне провадження було зареєстровано в ЄРДР у 20-их числах січня 2020 року. Приблизно 24-го січня 2020 року, коли він прямував до суду на розгляд клопотання про арешт майна, на території Сумського ВП по вул. Першотравнева, поблизу КПП, його зустріла ОСОБА_14 , яку він не викликав, та по дорозі до суду зазначила, що дійсно відбувся факт крадіжки, вона пропонувала потерпілій повернути грошові кошти у повному обсязі, з ким не буває неприємних ситуацій; просила поговорити з потерпілою. Після чого він зайшов до суду.

Вийшовши з приміщення суду, у нього з ОСОБА_14 на вулиці продовжилася розмова, в ході якої остання намагалася вмовити його поговорити з потерпілою, щоб та відмовилася від заяви про вчинення злочину, чи підчистити документи. Дана розмова закінчилася нічим, оскільки він поспішав та повідомив, що викличе ОСОБА_14 для дачі пояснень пізніше. Він не просив її надати кошти на канцелярію. Після цього, ОСОБА_14 за допомогою месенджеру «Вайбер» знову йому телефонувала, у розмові з ним просила вирішити питання про непритягнення її до кримінальної відповідальності, так як вона є особою жіночої статі, раніше не судима, злочин не є тяжким і т.д. Таких дзвінків було декілька, в ході яких ОСОБА_14 знову просила їй допомогти, переговорити з потерпілою, щоб остання забрала заяву, підчистити документи справи. На той час ОСОБА_15 не перебувала в якості підозрюваної, тому він не міг її допитувати. Перша зустріч з ОСОБА_16 у нього була до допиту потерпілої, яку він допитував наступного дня.

Після зустрічі з ОСОБА_16 , увечорі він подав рапорт керівництву, після подачі рапорту, наступного дня, з ним зв`язалися техніки з внутрішньої безпеки та у вівторок перед зустріччю у його кабінеті були установлені засоби контролю.

Оскільки 27 січня 2020 року він хворів, вони домовилися про зустріч на 11:00 год. 28.01.2020 року, він сам призначив час зустрічі, але не пам`ятає чи він перший зателефонував ОСОБА_15 . Позаяк в призначений час ОСОБА_14 не з`явилася, та він зателефонував останній і запитав чи буде вона приходити, бо йому необхідно проводити ще інші слідчі дії. Через 20-30 хв. після його дзвінка 28.01.2020 року ОСОБА_14 прийшла на виклик, де у його кабінеті АДРЕСА_2 , розповіла, що з потерпілою зв`язку немає, забирати заяву про вчинення злочину вона не збирається, у них з потерпілою існує раніше виниклий конфлікт, а тому відносини між ними не дуже приязні; на пропозицію надати письмові пояснення ОСОБА_14 відповідала загальними фразами про непотрібність судимості, розповідала історії про свого чоловіка чи співмешканця в м. Харків, а також намагалася запропонувати матеріальну допомогу на канцелярію, з метою вирішення питання щодо непритягнення її до відповідальності. Він попередив ОСОБА_14 про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди та знову запропонував надати письмові пояснення. Конкретної відмови від надання пояснень вона не заявляла. Розмова у кабінеті тривала близько 15 хв., весь цей час ОСОБА_14 прохала його допомогти, зазначала, що їй судимість не потрібна. Він не пам`ятає, чи рекомендував їй звернутися до захисника, повідомив лише те, якщо вона отримує статус підозрюваної може вирішити питання з потерпілою. В подальшому, під кінець розмови, ОСОБА_14 підтягнула до себе робочий журнал (зошит) з коричневою обгорткою, дістала з сумки грошові кошти і поклала їх в блокнот, після чого здвинула блокнот в його бік. На його запитання: «Що це?», ОСОБА_14 відповіла, що знайшла вказаний блокнот та їй підказали, що це блокнот слідчого ОСОБА_6 , який вона принесла віддати.

В подальшому, до кабінету зайшла слідча ОСОБА_17 разом із понятими, в присутності яких проведено обшук його службового кабінету. В ході проведення обшуку у блокноті було виявлено грошові кошти в сумі 2000 грн. (4 купюри номіналом по 500 грн.).

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він працює старшим оперуповноваженим Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

28 січня 2020 року в першій половині дня, був залучений як учасник слідчої дії обшук приміщення кабінету слідчого, який знаходиться на другому поверсі адмінбудівлі Сумського ВП за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21. Інший співробітник Управління ОСОБА_19 виконував доручення на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, він був залучений керівництвом на допомогу останньому. В ході слідчої дії на робочому столі у письмовому блокноті було вилучено грошові кошти (можливо в сумі 2000 грн., купюрами по 500 грн.), які, як йому відомо, були надані слідчому у вигляді неправомірної вигоди за вирішення питання про закриття кримінального провадження.

В ході проведення слідчої дії учасникам було роз`яснено права, проводилася відеофіксація. При проведенні обшуку була присутня слідча, поняті, він та ОСОБА_20 була присутня у кабінеті, наскільки він пам`ятає просила захисника, і захисник прибув.

У ході службової діяльності йому було відомо про виконання доручення прокурора на проведення негласних (слідчих) розшукових дій, які супроводжувались їх управлінням. В той день було внесені відомості до ЄРДР та йому повідомили, що можливо зранку буде проведена слідча дія, подробиці йому були не відомі, про все він дізнався по факту

Було зачитано, що особа надала слідчому неправомірну вигоду за закриття іншого кримінального провадження.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_21 , яка є студенткою ОСОБА_22 , право, та суду повідомила, що 28.01.2020 року вона знаходилась в університеті, близько 10-00 год. (точно не пам`ятає) їх куратор повідомив, що потрібно два свідки у справі, по який не сказав, Після чого приїхав працівник поліції, який забрав їх у відділ, де вони перебували близько години/півтори.

В подальшому, 28 січня 2020 року привели до кабінету, де відбулася подія. Повідомили, що зараз їх заводять до кабінету, де вони будуть свідками проведення обшуку. При ній та іншому свідку, ОСОБА_23 , було відкрито блокнот коричневого кольору, в якому знаходилися 4 купюри по 500 грн. Вона була постійно присутня під час проведення слідчої дії у кабінеті (номер не пам`ятає) на другому/третьому (точно не пам`ятає) поверсі відділення поліції по вул. Першотравнева. В кабінете бачила, що сидів слідчий та знаходилась ОСОБА_24 , вони розмовляли. Блокнот лежав на столі, грошові кошти в ньому всередині. Під час проведення обшуку ОСОБА_20 було роз`яснено її права, вона заявляла клопотання про залучення захисника, був залучений адвокат. Обвинувачена заперечувала факт надання неправомірної вигоди.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що вона є студентом СНАУ та в університеті заступник декана ОСОБА_26 повідомила про те, що потрібно 2 понятих. 28 січня 2020 року, близько 10-00 год, вона з ОСОБА_21 на службовому автомобілі прибули до відділення поліції за адресою м. Суми вул. Першотравнева, 21, де їм роз`яснили, що вони будуть понятими при проведенні обшуку в кабінеті слідчого ОСОБА_10 , який знаходився на другому поверсі. Вони чекали приблизно півтори години до початку самої дії. Під час самого обшуку було виявлено коричневий блокнот, в якому були 4 купюри номіналом по 500 грн. на скільки відомо, пані ОСОБА_24 намагалася підкупити слідчого, щоб закрити кримінальну справу.

Під час проведення слідчої дії в кабінеті знаходився слідчий, свідки, обвинувачена та жінка, яка зачитувала протокол. ОСОБА_20 просила залучити захисника. Спочатку було залучено захисника з безоплатної правової допомоги, від якого ОСОБА_24 відмовилася та повідомила, що її захисник уже в дорозі, який згодом прибув. Обвинувачена повідомляла, що вона нічого не робила, все це наклеп.

Свідок ОСОБА_19 оперуповноважений Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в судовому засіданні пояснив, що в січні 2020 року до Управління надійшли матеріали за фактом пропозиції ОСОБА_20 надання неправомірної вигоди слідчому за не притягнення її до кримінальної відповідальності, доручення про підготовку завдання на проведення негласних слідчих дій було розподілено для супроводження на нього. Негласні слідчі (розшукові) дії полягали у здійсненні аудіо- та відеоконтролю особи, а саме гр. ОСОБА_27 . Він знаходився у відділі поліції, в сусідньому кабінеті, телефонних розмов не чув. Відео аудіо, фіксація, у кабінеті слідчого, оформлена належним чином. Відеоконтроль здійснювався виключно в день передачі грошових коштів. ОСОБА_4 прийшла у середині дня 12-13 год., він не пам`ятає, щоб їй хтось телефонував. Йому не відомо на яку годину викликалась ОСОБА_4 .

Дії відбувалися у приміщенні кабінету слідчого по вул. Першотравнева, 21. Між ОСОБА_28 та слідчим хвилин 20 велася розмова, в ході якої ОСОБА_20 постійно вмовляла слідчого вирішити питання про закриття кримінального провадження. В ході проведення відеоконтролю, було встановлено, що гр. ОСОБА_28 , з метою вирішення питання про не притягнення до кримінальної відповідальності, передала працівнику поліції кошти в сумі 2000 грн. (4 купюри по 500 грн.), шляхом їх покладення до журналу, який знаходився на столі слідчого. Після працівниками поліції за участю понятих було проведено обшук кабінету.

Він склав протокол проведення негласної слідчої дії та направив його на розсекречення.

На доведення висунутого ОСОБА_4 обвинувачення прокурором для дослідження під час судового розгляду були надані такі письмові докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000305 від 24.01.2020 року з кваліфікацією ст. 369 ч.3 КК України, що надійшов рапорт слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , до якого звернулась ОСОБА_15 , щодо дій якої ним здійснюється досудове розслідування та запропонувала надати йому 4000 грн. для вирішення питання щодо не притягнення її до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні. В подальшому 28.01.2020 р. в приміщенні кабінету № 206 Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_15 реалізувала свій злочинний умисел і близько 12-30 намагалась надати слідчому Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 грошові кошти в якості неправомірної вигоди в розмірі 2000 грн. для уникнення кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні № 0000250 від 21.01.2020 р. (а.с.55)

- Форма вивода від 23.01.2020 року звернення на лінію 102 з повідомлення про надходження до Сумського ВП рапорта слідчого СВ Сумського ВП ОСОБА_29 про те, що 23.01.2020 р. близько 11-30 год. Під сходами Сумського ВП невідома жінка питала його про хід справи щодо крадіжки грошових коштів. Проводиться перевірка. (а.с. 56)

*Рапорт від слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_29 від 23.01.2020 року на ім`я т.в.о. начальника Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_30 , з якого вбачається, що в провадженні слідчого ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за фактом таємного викрадення майна. 23.01.2020 року близько 11-30 год. Під сходами Сумського ВП невідома йому жінка, котра запитала «чи він слідчий Кудлай?», на що він відповів, що так, після чого дана особа назвала своє прізвище та ім`я, як виявилось, що вона є можливим фігурантом кримінального провадження, та бажає поспілкуватися з ним відносно факту крадіжки грошових коштів. В ході бесіди повідомила, що «судимість їй не потрібна» та запропонувала йому 4000 грн., за те, щоб він «розвалив дану справу» (а.с.57)

*Наказ Головного управління національної поліції в Сумській області № 3о/с від 03.01.2019 року лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сумського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області (а.с.59)

*Посадова інструкція слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області, з якою ознайомлений та підписано слідчим ОСОБА_6 (а.с.60-61)

*протокол тимчасового доступу до речей і документів від 26.02.2020 року, на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.02.2020 року, яким вилучені копії документів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000250 від 21.01.2020 року, а саме копія протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_31 від 20.01.2020 року, копія протоколу огляду місця події від 20.01.2020 року, копія протоколу допиту потерпілої ОСОБА_32 від 24.01.2020 р. (а.с.64-75)

*лист Управління державної Міграційної служби України в Сумській області від 12.02.2020 року про те, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28.10.2016 р. Лисичанським МВ УДМС України в Луганській області (статус «знищений»); у зв`язку зі зміною прізвища на ОСОБА_20 , була документована паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданий 10.01.2020 Сумським МВ УДМС України в Сумській області та фактично отриманий ОСОБА_4 01.02.2020 (а.с.76)

*протокол за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 30.02.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду Сумської області від 24.01.2020 р. в якому зафіксовано перебування ОСОБА_4 в кабінеті № 206 Сумського ВП ГУНП в Сумській області та її розмова зі слідчим ОСОБА_6 і передача йому грошових коштів в сумі 2000 грн. Вказана дія була оглянута у судовому засіданні під час дослідження письмових доказів. (а.с.105, 107-115)

*протокол обшуку від 28.01.2020 року, який був погоджений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2020 року, під час обшуку на столі в кабінеті № 206 Сумського ВП ГУНП в Сумській області виявлено блокнот коричневого кольору. Як пояснив слідчий ОСОБА_6 , до даного блокноту ОСОБА_15 поклала грошові кошти, які достала зі свого гаманця у якості неправомірної вигоди за вирішення питання щодо не притягнення її до кримінальної відповідальності. При відкритті зазначеного блокноту, на його першому розвороті виявлено чотири грошові купюри номіналом 500 гривень кожна: серія та номери купюр: ХВ3284149; ХЕ 1347904; ХЗ 4474973; ЦБ 7643142. Виявлений блокнот та чотири купюри номіналом по 500 гривень кожна вилучено та запаковано до спеціального пакету СУ НПУ № 7274854 (а.с.120-123).

Стороною обвинувачення доказів, щодо подальшої долі кримінального провадження за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, до суду не надано.

Стаття 9 КПК України наголошує та зобов`язує органи досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи наведені докази надані стороною кримінального провадження суд виходить з того, що допустимість доказів - це властивість, яка визначає здатність фактичних даних бути використаними у розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20.10.2011 р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Сторона захисту адвокат ОСОБА_5 заперечувала в судовому засіданні винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, вказуючи на провокацію з боку працівника правоохоронного органу, оскільки слідчий ОСОБА_6 наполягав на зустрічі саме 28.01.2020 року з ОСОБА_4 у його робочому кабінеті, оскільки добре розумів, що саме цього дня у нього в кабінеті встановлена аудіо та відео фіксація, яка приховувала його рухи та дії, а ОСОБА_4 пояснила, що саме слідчий очима показував їй на блокнот, для покладення в його грошових коштів.

Доводи сторони захисту про наявність по справі ознак притаманних провокації до вчинення кримінального правопорушення, стороною обвинувачення спростовані не були, взагалі нічого не пояснивши суду та не надавши відповідних доказів.

Провокація (підбурювання) до вчинення злочину збоку правоохоронців є порушенням п.1 ст.6 Конвенції.
Згідно ч.4 ст. 17 КПК України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобіганні корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:

1) відмовитися від пропозиції;

2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію;

3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників;

4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Якщо, 23.01.2020 року при зустрічі з ОСОБА_33 біля сходів будівлі Слідчого відділу ГУНП в Сумській області, остання дійсно запропонувала слідчому Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду, то як слідує із показань в судовому засіданні самого ОСОБА_6 , їх розмова нічим не закінчилась, а він від такої пропозиції, як того вимагає ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобіганні корупції» не відмовився, не залучив свідків, які знаходились у приміщенні Сумського ВП ГУНП в Сумській області, а повідомив ОСОБА_15 , що викличе її для надання пояснень.

В судовому засіданні як обвинувачена ОСОБА_4 так і свідок ОСОБА_6 показали, що саме ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_6 28.01.2020 року та запросив її прибути об 11 годині до Сумського ВП ГУНП в Сумській області для відібрання пояснень по кримінальному провадженню за ч.1 ст. 185 КК України. Хоча на той час процесуального статусу у ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за № 0000250 не було, письмове повідомлення про підозру їй не вручалося. Слідчий ОСОБА_6 окрім того підтвердив, що на той момент він вже подав рапорт про вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 369 КК України, йому було відомо, що з цього приводу Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області відомості внесено до ЄРДР і розпочате розслідування, що 28.01.2020 року в його кабінеті організовано проведення негласних (слідчих) розшукових дій, із застосуванням аудіо, та відео фіксації.

В матеріалах справи долучений стороною обвинувачення: рапорт слідчого ОСОБА_29 від 23.01.2020 року, на ім`я т.в.о. начальника Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_30 , на якому стоїть реєстрація 23.01.2020 року о 21-04 год., тобто про «домовленість» слідчий повідомив своє керівництво відповідним рапортом ще 23.01.2020 року, і за цим фактом і було внесено відомості до ЄРДР та проводилося розслідування.

Аналізуючи показання свідків з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд враховує критерії встановлені практикою Європейського суду з прав людини щодо того, що показання мають бути вагомими (переконливими), чіткими (точними), узгодженими між собою (без суперечностей), а тому достовірними і відповідати критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України» та, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Так, свідки, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , є працівниками Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та приймали участь у проведенні НСРД, тобто супроводжували аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_4 , та повідомили суду, що в кабінеті слідчого Кудлай саме 28.01.2020 року була встановлена відео та аудіо фіксація для проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Свідки, ОСОБА_25 та ОСОБА_21 , які є студентками СНАУ, були завчасно залучені працівниками поліції, як поняті, для проведення обшуку в кабінеті слідчого. В судовому засіданні обидві пояснили, що саме працівники поліції, за півтори години до проведення обшуку привезли їх до відділу поліції та вони чекали проведення слідчої дії.

За змістом статей 246, 271 КПК України, НСРД можуть проводитись, якщо наявні достатні підстави вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, а також якщо відомості про злочини та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб.
При цьому згідно з ч. 3 ст. 271 КПК під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Вказане також узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема, у справах «Баннікова проти Російської Федерації» від 04 листопада 2010 року, «Вєсєлов та інші проти Російської Федерації» від 02 жовтня 2010 року, «Матановіч проти Хорватії» від 04 квітня 2017 року, «Раманаускас проти Литви» від 20 лютого 2018 року.
У своїх рішеннях ЄСПЛ розробив критерії для того, щоб відрізняти провокування вчинення злочину, яке суперечить ст. 6 Конвенції від дозволеної поведінки під час законних таємних методів у кримінальних розслідуваннях. Зокрема, у випадку визнання заяви про підбурювання такою, що не є явно необґрунтованою, для визнання доказів допустимими суду належить з`ясувати, чи було слідство «по суті пасивним», чи був би злочин вчинений без втручання влади, чи мало місце з боку влади спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; вагомість причин проведення оперативної закупки, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою. При цьому тягар доведення того, що підбурення не було, покладається на сторону обвинувачення.
Перед проведенням контролю за вчиненням злочину працівники правоохоронних органів повинні: володіти достатнім обсягом інформації про причетність особи до вчинення злочину; вступати у злочин лише на етапі його підготовки або вчинення; поведінка агентів повинна бути пасивною.
В матеріалах справи є доручення прокурора Сумської місцевої прокуратури, оперативному підрозділу Сумського управління ДВБ Національної поліції України на проведення негласних (слідчих) розшукових дій в порядку ч.6 ст. 246 КПК України.

За результатом негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_15 , проведених на підставі ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду від 24.01.2020 року, що зафіксовано у протоколі проведення негласної слідчої (розшукової ) дії від 30.01.2020 року та на відеозаписах, які містяться на оптичному носії DVD-R диску, б//н, 1252т, об`ємом 4,7gb та флеш носій, інв. № 1253т, об`ємом 16Gb, встановлено, що 28.01.2020 року о 11 год. 57 хв. 12 сек. до кабінету № 206 в приміщенні Сумського ВП ГУНП в Сумській області по вул. Першотравневій, 21 в м. Суми зайшли слідчий ОСОБА_6 разом з ОСОБА_15 . ОСОБА_6 , присів за своє робоче місце, а ОСОБА_15 присіла на стілець, який знаходився збоку біля робочого столу слідчого. Розмова у кабінеті слідчого тривала 26 хвилин, в ході якої слідчий декілька разів пропонував надати пояснення ОСОБА_7 , але так і не розпочав згідно кримінально-процесуального законодавства встановлювати її анкетні дані та в подальшому відбирати від неї пояснення. На питання ОСОБА_4 : «А нам нельзя ні як дело закрить?», слідчий ОСОБА_6 відповідає питанням: «Як ти це приставляєш?» (а.с.108). Також в ході розмови про вирішення справи по угоді про примирення, ОСОБА_4 міркує: «Та, понятно, я просто совітуюсь, як лучше що його робить, ОСОБА_34 , ну можно якось по-людськи, щоб його не довести до суда, ОСОБА_35 , я тебе дуже прошу, пожалуста, я тебе умоляю, ну тут, ну, нетакеж воно прям таке, що прям у цьому його робить?», на що слідчий ОСОБА_6 відповідає питанням: «Як ти представляєш не довести до суда?» (а.с.110).

В ході ретельного дослідження протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії та огляду в судовому засіданні відеозапису вказаної негласної слідчої (розшукової) дії, просліджується навмисно спровоковані дії з боку ОСОБА_6 , який під час розмови провокує обвинувачену ОСОБА_4 на те, щоб вона надала йому неправомірну вигоду, оскільки за 26 хвилин її перебування у кабінеті слідчого, він ніяких процесуальних дій щобо ОСОБА_4 не вчинив, декілька разів тільки запитував чи буде вона надавати пояснення, зі всієї розмови, можна зробити висновок, що надання коштів з боку ОСОБА_4 , отримані унаслідок підбурювання з боку працівника поліції слідчого ОСОБА_6 .

Як видно із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.01.2020 року, ОСОБА_15 затримано в цей день об 12 год. 30 хв. В порядку ст. 208 КПК України одразу після вчинення злочину в приміщенні кабінету № 206 Сумського ВП ГУНП в Сумській області, що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Першотравнева, 21.

Тобто у правоохоронних органів все було здійснено для того, щоб отримати докази , схіляючи до його вчинення.

У п.п. 54, 55, 60 рішення від 5 лютого 2008 року в справі «Романаускас проти Литви» Європейський суд з прав людини зазначив:

п.54 «… використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи»;

п.55 «Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежується пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений;

п.60 «У випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватись недопустимими».

Отримавши таку пропозицію, працівник правоохоронного органу не обмежився пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів на підтвердження його вчинення своїми подальшими активними діями впливав на ОСОБА_6 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризувався позитивно, займається суспільно - корисною працею, схиляючи її до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у п.п.67, 68 рішення від 5.02.2008 року у справі «Романаускас проти Литви» для обґрунтування висновку, що дії працівників правоохоронних органів вийшли за межі пасивного розслідування наявної протиправної діяльності достатньо лише наявності контактів особи, яка раніше не вчиняла злочинів, пов`язаних з корупцією, з працівниками правоохоронних органів з ініціативи останніх.

Саме такий контакт у даному кримінальному провадженні з обвинуваченою ОСОБА_4 було здійснено слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

Всебічно, повно та неупереджено з`ясувавши встановлені під час кримінального провадження обставини, перевіривши їх доказами, оцінивши ці докази з точки зору їх достовірності, належності, допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що правоохоронець, отримавши відомості про можливе вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України (пропозиція чи обіцянка службовій особі, що займає відповідальне становище, надати йому неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третіх осіб будь - якої дії з використанням службового становища), не обмежився пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів на підтвердження його вчинення, впливав на ОСОБА_4 , схиляючи її до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, а саме до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь - якої дії з використанням службового становища, та створюючи обстановку для вчинення цього злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Оскільки всі надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, отримані внаслідок підбурювання з боку працівника правоохоронного органу то суд, з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усі докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КПК України, у відповідності до вимог ст.ст. 87, 89 КПК України, визнає недопустимими.

Сама ОСОБА_4 за цим обвинуваченням (ч.3 ст. 369 КК України) підлягає виправданню на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому вона обвинувачується.

У відповідності до ст. 100 КПК України речові докази слід: грошові кошти в сумі 2000 грн. номіналом по 500 грн. кожна, 2015 року виготовлення (серія та номери купюр: ХВ3284149; ХЕ 1347904; ХЗ 4474973; ЦБ 7643142), які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області по квитанції № 110 повернути ОСОБА_4 ; блокнот коричневого кольору, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області по квитанції № 00738 повернути слідчому ОСОБА_6 .

Згідно із ст. 174 КПК України суд вважає необхідним скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2020 року про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення 28.01.2020 р. невідкладного обшуку: чотири грошові купюри номіналом по 500 грн. кожна та робочий блокнот коричневого кольору.

Процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_36 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України та виправдати її за недоведеності вчиненні нею даного кримінального правопорушення
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2020 року на майно, вилучене в ході проведення 28.01.2020 р. невідкладного обшуку: чотири грошові купюри номіналом по 500 грн. кожна та робочий блокнот коричневого кольору.

Речові докази :

- грошові кошти в сумі 2000 грн., номіналом по 500 грн. кожна, 2015 року виготовлення (серія та номери купюр: ХВ3284149; ХЕ 1347904; ХЗ 4474973; ЦБ 7643142), які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області по квитанції № 110 повернути ОСОБА_4 ; блокнот коричневого кольору, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області по квитанції № 00738 повернути слідчому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Сумського апеляційного суду чере Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення,

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1