Справа № 191/1794/20
Провадження № 1-в/191/420/20
У Х В А Л А
іменем України

08 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з моменту його затримання 08.07.2018 року до прибуття його до місця виконання покарання - 25.07.2018 року.

Засуджений до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважає що підстави, щодо застосування норм ч. 5 ст. 72 КК України до засудженого відсутні.

Суд, з урахуванням думки прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська юристом 3 класу ОСОБА_5 та обвинуваченимОСОБА_4 від 22 травня 2014 року. Визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом трьох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки передбачені п. п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України . Вирок набрав законної сили 01.07.2014 року.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 та направлено останнього для відбування покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2014 року, у вигляді п`яти років позбавлення волі. Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання. Ухвала набрала законної сили 02.12.2014 року.

З копії рапорту про затримання особи вбачається, що на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2014 року ОСОБА_4 було 08.07.2018 року затримано.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України (зі змінами в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, набрав чинності 24.12.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції цього Закону) застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, тобто станом на 24.12.2015 року, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

29.08.2018 року Постановою Верховного Суду, було визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно ст.532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Матеріалами справи встановлено, що запобіжний захід у вигляді триманні під вартою засудженому ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався, строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 після скасування іспитового строку призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2014 року, яке згідно з протоколом затримання відбулось вже 08.07.2018 року на виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2014 року , якою скасовано іспитовий строк. Тобто, під вартою, в межах кримінального провадження в якому був засуджений ОСОБА_4 до позбавлення волі - він не перебував, а фактично почав відбувати покарання.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 був затриманий на виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2014 року, якою скасовано іспитовий строк, призначений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2014 року, що не є попереднім ув`язненням, а є фактичним відбуванням покарання. Перебування ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі не є попереднім ув`язненням, а є фактичним відбуванням покарання, а тому клопотання засудженого є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення», суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 діб з моменту оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1