Справа №592/7939/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/365/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власників майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 липня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001204 від 24 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

06 липня 2020 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, вилучене 03 липня 2020 року в ході обшуку приміщення, де мешкає ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтував тим, що слідчим відділом Управління СБУ в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001204 від 24 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, в ході якого розслідуються обставини, які вказують на причетність ОСОБА_9 до вчинення вказаних злочинів. При цьому, у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та може бути використане, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 липня 2020 року клопотання слідчого задоволено частково та накладено арешт на майно:

- Банківська картка «А-Банк» № НОМЕР_1 ;

- Банківська каркта «Монобанк» № НОМЕР_2 ;

- Банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ;

- Банківська картка «А-Банк» № НОМЕР_4 ;

- Дев`ять пакетів банківських карток «Visa»в закритому стані;

- Карт холдер оператора Vodafone сім-карти НОМЕР_5 ;

- Пакунок зі стартовим пакетом НОМЕР_6 з надписом: «modnica.girls»,

- Пакунок зі стартовим пакетом НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з надписом«top-vape»;

- Пакунок зі стартовим пакетом НОМЕР_9 з надписом«shmotkin-top»

- Пакунок зі стартовим пакетом НОМЕР_10 з надписом «casual-italy»

- Пакунки зі стартовими пакетами НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; НОМЕР_21 ;

- Мобільні телефони: марки «Apple» модель «iPhone6» сірого кольору; марки «Apple» модель «iPhone 11 ProMax» чорного кольору в чохлі»; телефон 2TE чорного кольору IMEI88588 із сім-картою YeZZZ; телефон марки Apple» модель «iPhone 7» із зовнішніми пошкодженнями; телефон марки «Apple» моделі «iPhone5» сірого кольору;

- Wi-Fi адаптер марки «Tenda» №500FFsA30908;

- Жорсткий диск Seagate №4LS5a9kp»;

- Флеш носій Verico 08 чорного кольору;

- Аркуш паперу із надписом;

- Пакунок з двома сім-картами оператора YeZZZкарт холдер НОМЕР_22 , банківська карта НОМЕР_23 ;

- Банківська карта «А-Банку» в пошкодженому стані № НОМЕР_24 ;

- Карт холдер сім-карти з номером НОМЕР_25 ;

- Три сім-карти без ідентифікатора;

- Пакунок з сім-картою «YeZZZ» НОМЕР_26 ;

- Лист отримання банківської карти на імя Верховодка Ярослав;

- Два пакунка з банківськими картами «Visa»;

- Коробок білого кольору з-під мобільного телефону з 5-ма мікро флеш-накопичувачами та трьома сім-картами;

- Куртка «Elesse» чорного кольору;

- Куртка «LuckWolskin»чорного кольору;

- Коробок чорного кольору «Nike»з лейблами та етикетками одягу та чеками грошових переказів;

- Предмет, зовні схожий на кастет;

- банківські картки: «ОщадБанк» № НОМЕР_27 ; «Альфа Банк» № НОМЕР_28 ; «ОщадБанк» № НОМЕР_29 ; «Укрсиббанк» № НОМЕР_30 пошкоджена;

- картхолдери: сім-карти НОМЕР_31 з надписом «бренд»; сім-карти НОМЕР_32 ; сім-карти НОМЕР_33 з надписом «робоча»; сім-карти НОМЕР_34 ; сім-карти НОМЕР_35 ; сім-карти НОМЕР_36 ; сім-карти НОМЕР_37 ;

- пакунок банківської картки «Visa»;

- жорсткий диск «Seagate» gaE6A1TZ;

- пакунок з сім-карти Vodafone з надписом Shop-Shoze, в якому міститься карт-холдери: НОМЕР_38 , картхолдер з поміткою Kids_Shose_Shop, карт-холдер з поміткою Шевченко Shop;

- прозорий полімерний пакунок з трьома флеш-накопичувачами та двома сім-картами;

- системний блок Star Light.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував наявністю підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що в копії протоколу обшуку, долученого до клопотання про арешт майна не зазначено час закінчення обшуку, однак фактично він був закінчений близько 16-00 год. 03 липня 2020 року, а тому граничний строк для звернення з клопотанням про арешт майна закінчувався близько 16-00 год. 05 липня 2020 року, однак до суду слідчий звернувся 06 липня 2020 року, пропустивши таким чином передбачений ч.5 ст.171 КПК України 48-годинний строк, але дана обставина не була взята слідчим суддею до уваги.

По суті оскаржуваної ухвали ОСОБА_12 зазначає, що матеріали клопотання про арешт майна не містять об`єктивних даних, що ОСОБА_9 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, щодо якого відбувається досудове розслідування. У клопотанні про арешт майна та ухвалі слідчого судді не зазначено, яке доказове значення мають вилучені речі та чому відносно вилученого майна обрано найбільш обтяжливий спосіб обмеження права власності. На думку апелянта, слідчим не доведено необхідність арешту вилученого майна та відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України, а також наявність ризику, передбаченого п.1 ч.2 ст.170 КПК України, що у своїй сукупності є підставою для відмови у клопотанні слідчого.

Крім того, ОСОБА_6 вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про арешт майна була допущена неповнота судового розгляду, оскільки звертаючись до суду з вказаним клопотанням слідчим не було наведено доказів на підтвердження того, що майно, на яке він просить накласти арешт, належить на праві власності саме ОСОБА_9 , оскільки обшук, у ході якого було вилучено майно, було проведено в будинку його батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а тому існують обґрунтовані сумніви, що все перелічене в клопотанні майно належить особисто ОСОБА_9 .

До початку апеляційного розгляду даного провадження від прокурора ОСОБА_13 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 липня 2020 року без її участі.

Крім того, належним чином повідомлені про дату та час розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

За таких обставин, оскільки явка повідомлених належним чином учасників процесу не є обов`язковою, колегія суддів вважає необхідним провести апеляційний розгляд без участі учасників судового провадження та без фіксації судового засідання технічними засобами, що узгоджується з ч.4 ст.107 та ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З наданих апеляційному суду матеріалів провадження вбачається, що Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001204 від 24 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 23 березня 2020 року близько 09-55 год., невідома особа перебуваючи в невстановленому місці, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_14 , під приводом продажу одягу, заволоділа його грошовими коштами в сумі 1750 грн., які останній перерахував через термінал «Приватбанку», який розташований в магазині по пр. Миру, 72, м. Хмельницького на картковий рахунок № НОМЕР_39 , який належить ОСОБА_15 , чим своїми діями спричинила йому майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, у період з 23 березня 2020 року невстановлені особи, діючи з корисливих мотивів, під приводом продажу предметів одягу з використанням сторінок в соціальній мережі «Instagramm» tvoy_top_shmot, shmotkin_top, shmotkin.best, protsenko_store та інші, заволоділи грошовими коштами громадян, які були перераховані на банківські рахунки.

В ході проведення досудового розслідування було також встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_9 , що мешкає у АДРЕСА_1 .

03 липня 2020 року на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми було проведено обшук в приміщенні, де мешкає ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, на яке слідчий і просив слідчого суддю накласти арешт.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На думку колегії суддів, доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного в ухвалі слідчого судді майна критеріям ст.98 КПК України, а відтак з урахуванням загальних засад кримінального судочинства (ст.7, 9, 13, 16, 22 23, 26 КПК України) та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 КПК України) колегія суддів вважає, що в даній ситуації арешт майна відповідає інтересам та потребам досудового розслідування в цій справі, такий вид втручання у права та законні інтереси ОСОБА_9 спрямований на встановлення фактичних обставин справи, так як арештоване майно можливо використати як доказ обґрунтованості причетності або непричетності останнього до незаконної діяльності, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 про те, що ні слідчим, ні слідчим суддею не зазначено яке доказове значення мають арештовані речі, є необґрунтованими.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вищевказане майно, оскільки ці речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, тому вони можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та є достатні підстави вважати і з метою їх збереження у належному вигляді для огляду та з метою подальшої перевірки та встановлення нових фактів вчинення кримінальних правопорушень та потерпілих.

Що стосується доводів апелянта про те, що слідчим не було надано доказів того, що майно, на яке він просив накласти арешт, належить на праві власності ОСОБА_9 , то колегія суддів вважає їх безпідставними, так як додані слідчим до клопотання докази на даний час доводять можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення вказаних злочинів, а слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі надавати будь-яку оцінку доказам у справі. Сам же апелянт також не надав доказів того, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт перебуває у власності інших осіб, зокрема батьків ОСОБА_9 .

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що арешт вказаних речей є необхідним для попередження зміни чи знищення їх властивостей у результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодити встановленню істини у провадженні, тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і посилання ОСОБА_6 на пропуск слідчим строку на подачу до суду клопотання про арешт майна. Так, з наявної у матеріалах даного провадження копії протоколу обшуку вбачається, що обшук за адресою: АДРЕСА_1 , проводився 03 липня 2020 року без зазначення конкретного часу його проведення (а.м.к.п.10-16). Керуючись вимогами ч.5 ст.171 КПК України, слідчий мав звернутись до суду з клопотанням про арешт вилученого майна протягом 48-годинного строку після проведення обшуку. Однак, у даному випадку у протоколі обшуку не зафіксовано час закінчення даної слідчої дії, що позбавляє можливості встановити в який період доби обшук був закінчений і о котрій годині спливає час звернення з клопотанням про арешт майна, тому подання його наступного дня в робочий час не є істотним порушенням чинного кримінального процесуального законодавства, яке могло б потягнути за собою скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, виходячи із обставин викладених у клопотанні слідчого та встановлених в судовому засіданні, переліку майна, на яке слідчим суддею було накладено арешт, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов законного висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та наклав арешт на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає також і практиці ЄСПЛ. Так, в рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87 від 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: "арешт, поза сумнівом, застосували як проміжний захід, що має забезпечити в разі необхідності подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності". Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 липня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001204 від 24 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4