ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 635/1962/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2811/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого та потерпілої, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Харківського районного суду Харківської області від 12 06 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає, покладені на нього судом, на підставі ст.76 КК України, обов`язки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1634,00 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 28 02 2020 року, в денний час, точного часу не встановлено, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з огородження території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , таємно викрав металеву трубу довжиною 2,5 метри, в діаметрі 50 мм, товщина стінок 4 мм., вартістю 185 грн. 62 коп.; металеву трубу довжиною по 2.3 метри, в діаметрі 50 мм, товщина стінок 4 мм., вартістю 170 грн. 77 коп.; металеву трубу, довжиною 1,7 метри, в діаметрі 50 мм, товщина стінок 4 мм., вартістю 126 грн. 22 коп.; металевий швелер, довжиною 2 метри, шириною 14 см, вартістю 468 грн. та металевий кут, довжиною 230см, 60х60мм, товщина стінок 5 мм, вартістю 169 грн. 07 коп., а всього загальною вартістю 1119 грн., 68 коп.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму (а.с.37-38).

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначеного покарання за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, призначивши покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі зі звільненням обвинуваченого від покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав на те, що 01 07 2020 року відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 11 2018 року відбулися зміни у санкції ч.1 ст.185 КК України, згідно якої найсуворішим є покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років. У зв`язку з наведене ним, як наслідок, на час набрання оскаржуваним вироком законної сили, а саме 12 07 2020 року, ОСОБА_7 вважатиметься звільненим від покарання, яке не передбачене відповідною санкцією статті КК України (в редакції від 01 07 2020 року).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор просила задовольнити вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Обвинувачений та потерпіла, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 покарання та доводи прокурора щодо порушення судом першої інстанції вимог закону про кримінальну відповідальність, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні в порядку ч.2 ст.404 КПК України в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Під час перегляду кримінального провадження апеляційним судом 01 07 2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22 11 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03 грудня 2019 року). Цим Законом передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі замінено на покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, внесені законодавцем зміни до закону про кримінальну відповідальність, а саме ч.1 ст.185 КК України, призвели до пом`якшення кримінальної відповідальності, яка має зворотну дію у часі, тому що фактично з санкції ч.1 ст. 185 КК України виключений такий вид покарання, як позбавлення волі.

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження та резолютивної частини вироку, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України, вищевказаних змін в кримінальному законодавстві не врахував, та призначив обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.ст.409,413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

З огляду на викладене, оскільки Законом України № 2617-VIII від 22 11 2018 року з санкції ч.1 ст.185 КК України виключено покарання у виді позбавлення волі та замінено його на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, колегія суддів з урахуванням обставин, які були враховані судом при призначенні ОСОБА_7 покарання, вважає за необхідне змінити призначене йому вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік на обмеження волі на той самий строк зі звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 12 06 2020 року по справі щодо ОСОБА_7 , - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Вважати ОСОБА_7 , на підставі ст.75 КК України, звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на нього, у відповідності до ст.76 КК України, обов`язків:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4