Провадження № 274/7025/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/407/20

І м е н е м У к р а ї н и
02.11.20 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/7025/19 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, зі слів має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює неофіційно, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 88 КК України раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 119 КК України,

за участі

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2019 року приблизно о 17 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за своїм місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 .

У цей час та місці на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 штовхнув батька ОСОБА_6 в коридор, в якому останній впав спиною на підлогу, після чого підійшов до батька, взяв обома руками за одяг спереду, підняв з підлоги на ноги та знову штовхнув ОСОБА_6 в напрямку відчинених вхідних дверей будинку, від чого останній впав на цегляну підлогу і сходи перед входом до будинку та вдарився потиличною частиною голови об цегляну сходинку, від чого отримав тілесні ушкодження у вигляді саден тім`яної ділянки голови, забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепа, субдуральної гематоми в правій лобно-скроневій ділянці.

В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер в КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирській обласної ради внаслідок отриманої вище закритої черепно-мозкової травми - перелому кісток склепіння черепа з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, з послідуючим розвитком посттравматичного гнійного лептоменінгіту.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що він жив з батьками по АДРЕСА_1 , у кожного була своя кімната. У вересні 2019 року, 14 чи 16 числа, він під вечір прийшов додому випивший випив 150-200 г горілки. Почув як у своїй кімнаті батько сильно матюкається на матір. Зайшов. Батьки лежали на дивані. Він сказав батькові, щоб припинив, батько у відповідь «послав». Тоді він сказав, щоб батько піднімався та йшов з будинку. Батько піднявся з дивану, почав його ображати нецензурними словами, погрожувати, махати руками. Тоді він не витримав і штовхнув двома руками батька в груди, той впав з кімнати на підлогу у коридорі, на бік. Мати в цей час лише піднімалася з дивану, говорила, щоб не билися. Далі, вже в коридорі він підняв батька, схопив за одяг спереду і штовхнув у вхідні двері, які були відкритими. Від поштовху батько впав на бетонні сходинки. Чи вдарився чимось при цьому батько, не бачив, крові на батькові не було, самостійно батько піднятися не міг, лише продовжував кричати, казав, щоб його не чіпали, він і не чіпав. Через деякий час батькові стало зовсім погано, він заніс його на диван, мати викликала швидку. Приїхала швидка, батька забрали. Приїхала поліція - забрали його у відділок. 28 числа батько помер у лікарні. Йому здається, що і до того у батька були проблеми у голові. У скоєному кається.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 , пояснила, що загиблий був її чоловіком, а обвинувачений - її син. Жили всі разом по АДРЕСА_1 . Останнім часом чоловік дуже зловживав алкогольними напоями. В той день 13-14 вересня 2019 року чоловік прийшов додому п`яний, влаштував сварку, кричав на неї, ображав. Близько 17 години прийшов ОСОБА_7 , хтів заспокоїти батька, сказав, щоб той вийшов з будинку. Вона вийшла на кухню. Вже з кухні побачила, як чоловік вилітає з кімнати у коридор і падає на підлогу, на живіт і на лівий бік перевертається. Самого поштовху не бачила, син стояв на порозі. ОСОБА_7 підійшов, допоміг батьку піднятися, той відмахувався, кричав, піднявся сам. Далі вона бачила, як ОСОБА_7 взяв батька за футболку і несильно штовхнув на вихід з будинку, чоловік ще перечепився за поріг і впав на ґанок з двох цегляних сходинок. Як саме впав і як вдарився при цьому чоловік, їй з кухні видно не було. Далі чоловік скотився сам на траву, піднятися сам не міг, але кричав, щоб його не чіпали. Вона сказала сину не чіпати. Через хвилин 30-40 вона вийшла на вулицю подивитися, що з чоловіком. Тому було вже зовсім погано, він не говорив, несвідомо справив природні потреби. Вона його обмила, з сином занесли в будинок на диван, викликала швидку. Приїхали лікарі, викликали поліцію. Вона поїхала в травмпункт. Потім чоловіка повезли на ОСОБА_8 , зробили операцію. На другий-третій день чоловік прийшов до тями, ніби стало краще. Але потім стан погіршився, 26 числа вона мала їхати до лікарні, їй подзвонили і сказали, що чоловіка вже немає. Сина просить покарати не суворо, якщо можливо з іспитовим строком, оскільки він їй потрібен, вона після мікроінсульту, їй потрібно доглядати стареньку свекруху, яка самостійно вже не ходить.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується:

-даними протоколу огляду місця події від 15.09.19 з фототаблицею до нього, при проведенні якого встановлено місце скоєння злочину - оглянуто територію домоволодіння та приміщення будинку АДРЕСА_1 . Під час огляду зафіксовано сліди речовини бурого кольору на траві та на подушці дивану, бетонні сходинки ґанку перед вхідними дверима будинку (т. 1, а.п. 11-28);

-даними протоколу слідчого експерименту від 16.09.19, під час якого свідок ОСОБА_5 розповіла та на території свого домоволодіння показала обставини події, в тому числі, як син прийшов зі співмешканкою і де вони випивали протягом години, як вона перебувала на кухні, коли почула конфлікт між чоловіком і сином, як побачила як у коридор вилетів і впав на підлогу чоловік, як його підняв за одяг син і викинув через вхідні двері на бетонні сходи, як при цьому чоловік вдарився головою об них, як син відтягнув чоловіка на траву та пішов далі пити, вдаривши ще і її, а вона втекла до сусідки (т. 1, а.п. 52-54). Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину повністю відповідають обставинам обвинувачення, показанням потерпілої, обвинуваченого, даним протоколу огляду місця події від 15.09.19 та іншим дослідженим доказам. Після оголошення доказу потерпіла підтримала всі викладені у ньому обставини, у тому числі щодо поведінки сина по подій, під час подій та після подій, зокрема і щодо неї;

-даними протоколу слідчого експерименту від 23.09.19, під час якого підозрюваний ОСОБА_5 розповів та на території свого домоволодіння показав обставини події, в тому числі, як штовхнув батька у вітальні, як викинув його з будинку на вулицю (т. 1, а.п. 74-76). Дані протоколу про час, місце скоєння злочину відповідають обставинам обвинувачення, дані про перебіг подій, спосіб скоєння злочину не відповідають обставинам обвинувачення, обвинувачений після дослідження доказу вказав, що він говорив тоді неправильно, бо так йому сказали працівники поліції, в суді розповів правду, що відповідає показанням потерпілої, даним протоколу огляду місця події від 15.09.19 та іншим дослідженим доказам;

-даними висновку судово-медичної експертизи № 668 від 27.09.19, згідно з яким у ОСОБА_6 , 1956 р.н., виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден тім`яної ділянки голови, забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепа (лобної, тім`яної кісток справа), субдуральної гематоми в правій лобно-скроневій ділянці. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, що в момент заподіяння чи у клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Тілесні ушкодження спричинені від дії тупого (-их), твердого (-их), предмету (-ів) з силою прикладання (силою, необхідною для їх утворення), не залишивши яких-небудь специфічних та характерних ознак, які дозволяють ідентифікувати їх слідоутворюючу контактуючу поверхню, не виключається можливим в термін та за обставин, вказаних в ухвалі, тобто 14.09.19 близько 17 години після поштовху і падіння та удару головою об цегляну сходинку. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, експерт вважає, що спричинення їх за обставин, вказаних свідком ОСОБА_5 від 16.09.19 при проведенні слідчого експерименту, не виключається можливим, а за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_3 частково не відповідає виявленим тілесним ушкодженням, а саме падінню на східці (т. 1, а.п. 82-83);

-даними протоколу огляду місця події від 27.09.19 з фототаблицею до нього, при проведенні якого у морзі оглянуто труп ОСОБА_6 , зафіксовано зовнішні тілесні ушкодження (т. 1, а.п. 85-86);

-даними протоколу огляду трупа від 26.09.19 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого у відділенні інтенсивної терапії КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» оглянуто труп ОСОБА_6 , зафіксовано зовнішні тілесні ушкодження (т. 1, а.п. 90-93);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 3163/902 від 16.10.19, згідно з яким із медичної карти стаціонарного хворого № 20620 відділення інтенсивної терапії КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» на ім`я гр. ОСОБА_6 : госпіталізований 15.09.2019 р. о 01.15 год. Доставлений санітарним транспортом з Бердичівської ЦМЛ, куди був доставлений 14.09.2019 р. в 22.15. Скарги при поступленні не пред`являє із-за важкості стану. Зі слів дружини, був побитий сином. Стан вкрай важкий. ...Неврологічно: свідомість порушена по типу коми 2. Зіниці рівновеликі, розширені, фотореакція ослаблена. Глибокі та періостальні рефлекси на кінцівках рівновеликі. Симптом Бабинського позитивний з обох сторін. 15.09.2019 р. проведена операція: краніотомія праворуч. Видалення внутрішньо мозкової гематоми правої півкулі головного мозку. ....26.09.2019 року на фоні проведення інтенсивної терапії наступила зупинка кровообігу. Негайно були розпочаті реанімаційні міроприємства, які проведені в повному обсязі, неефективні. ІНФОРМАЦІЯ_4 р. о 05.35 констатована біологічна смерть. Заключний клінічний діагноз: важка закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Внутрішньомозкова гематома правої гемісфери головного мозку. Дислокаційний синдром стадія декомпенсації. 14.09.19 р. операція: краніотомія праворуч. Видалення внутрішньо мозкової гематоми правої півкулі головного мозку. 23.09.2019 р. верхньосрединна трахеотомія. Набряк-набухання головного мозку. Дислокаційний синдром в стадії клінічної декомпенсації. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та згідно даних медичних документів, виявлено тілесні ушкодження у вигляді: точкових ран на верхніх та нижніх кінцівках, в правій підключичній ділянці (сліди мед.маніпуляцій), зашита рана волосистої частини голови справа та рана шиї, що проникає в просвіт трахеї (сліди оперативного втручання); тілесні ушкодження: садна тім`яної ділянки голови, перелом кісток склепіння черепа, внутрішньомозкова гематома в правій лобно-скроневій ділянці (стан після видалення), крововиливів під м`яку мозкову оболонку в своїй сукупності складають закриту черепно-мозкову травму, утворились від дії тупих твердих предметів з достатньою силою прикладання (не менше одного контакту), що могло бути при обставинах та в термін, вказаний в представлених матеріалах, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх утворення, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть його настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми - перелому кісток склепіння черепа з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, з послідуючим розвитком посттравматичного гнійного лептоменінгіту. Тілесні ушкодження, враховуючи їх локалізацію, тяжкість, не могли утворитись при самовільному падінні на площину з положення стоячи, найбільш ймовірно їх утворення внаслідок придачі тілу кінетичної енергії з послідуючим падінням, що не суперечить показам свідків та обвинуваченого. Слід зазначити, що покази як свідків, так і обвинувачуваного в цілому не суперечать даним судово-медичної експертизи щодо обставин, локалізації механізму та терміну утворення, отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Згідно їх показів була придача тілу кінетичної енергії, але є незначні відмінності щодо точного місця, де саме був контакт голови потерпілого з тупими твердими предметами. Утворення виявлених тілесних ушкоджень в ділянці голови при послідуючому, після надання прискорення тілу падінні на ґрунт - малоймовірне, найбільш вірогідним місцем для контакту могли бути бетонні східці або бетонована поверхня. Будь-яких органічних змін внутрішніх органів, які б свідчили про захворювання та не були б пов`язані з клінічним перебігом травми і самостійно могли б призвести до настання смерті не виявлено (т. 1, а.п. 103-107).

Суд визнає недопустимим доказом та не покладає у основу вироку як доказ дані протоколу слідчого експерименту від 15.09.19 за участі свідка ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 41-44), оскільки вказаний доказ отриманий не у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема відповідно до ч. 6 ст. 240 КПК України про проведення слідчого експерименту слідчий складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. Відповідно ж до ч. 1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Законодавцем передбачено єдине виключення щодо не фіксування такого ходу і результатів текст показань може не вноситися до відповідного протоколу допиту, якщо він фіксується за допомогою технічних засобів. У будь-якому іншому випадку у протоколі (не на диску), в тому числі при проведенні слідчих експериментів, обов`язково має бути викладено хід і результати дії. У вказаному же вище протоколі проведення слідчого експерименту такий хід і результати не викладені (слідчий у тексті протоколу зазначила виключно посилання на показання свідка і не описала сам хід слідчої дії, хоча на диску такий хід зафіксовано), однак і слідчий, і прокурор вказані вище вимоги закону проігнорували.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 145 від 14.09.19 при обстеженні в Бердичівській ЦМЛ о 22.10 ОСОБА_3 , останньому встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (обстеження видихуваного повітря на наявність етилового спирту на апараті «Драгер» - 3,74 ‰, що у нетренованих людей, як правило, викликає тяжке отруєння, що може викликати смерть через розвиток мозкової коми) (т. 1, а.п. 63).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши ж наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України є злочином нетяжким.

Обвинувачений вважається раніше не судимим, проживав з батьками, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, систематично притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння домашнього насильства.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки скоєного злочину, пов`язаного з заподіянням смерті рідному батьку, особу обвинуваченого, який не працює, характеризується негативно, приймаючи до уваги запропоновану учасниками міру покарання, суд приходить висновку про призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у межах, встановлених санкцією статті. Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, який вважається раніше не судимим, вину визнав, приймаючи до уваги прохання потерпілої матері обвинуваченого та дружини загиблого від дій обвинуваченого, яка просить обвинуваченого суворо не карати суд вважає за можливе визначити покарання у виді обмеження волі.

Обговоривши питання щодо можливості застосування положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для такого застосування. Підстави для ізоляції обвинуваченого від суспільства наведені судом вище, покарання судом призначено у відповідності до вимог статей 65-67 КК України і думка потерпілої врахована судом в сукупності з обставинами, визначеними саме цими нормами права.

Враховуючи наведене, на думку суду, саме призначене обвинуваченому покарання сприятиме досягненню мети покарання та буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, зокрема те, що ОСОБА_3 уникав явок до суду, під час судового розгляду продовжував вчиняти домашнє насильство щодо своїх рідних, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 03 (три) роки 06 (шість) місяців.

Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді обмеження волі строк попереднього ув`язнення з 04.09.20 до дня набрання вироком законної сили, а також час слідування до виправного центру після набрання вироком законної сили і до прибуття у виправний центр для відбуття покарання з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1