У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
29 жовтня 2020 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою об`єднано кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 в одне кримінальне провадження з кримінальним провадженням про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за номером 569/15948/13-к.

Обвинуваченим ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій покликається на незаконність ухвали суду від 13.03.2014 року.

Проаналізувавши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає розгляду і підлягає поверненням особі, що її подала, з таких підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, що ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, які вирішують справу по суті ( вирок, ухвала про закриття справи), окремому оскарженню не підлягають, а заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

З апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 вбачається, що він оскаржує процесуальне рішення про об`єднання кримінальних проваджень, прийняте в рамках судового провадження, до ухвалення судового рішення, яке вирішує дане кримінальне провадження по суті, а, отже, окремому оскарженню не підлягає.

Таким чином, Конституція України та Кримінальний процесуальний кодекс України пов`язують реалізацію прав особи на оскарження ухвали суду з наявністю відповідно визначеного законом процесуального порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 399 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2014 року, повернувши обвинуваченому ОСОБА_2 апеляційну скаргу.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена у касаційному порядку.
Суддя ОСОБА_1