КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2020року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року,

за участю захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 18 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000187 від 20 березня 2020 року.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що вимоги заявника про скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 18 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000187 від 20 березня 2020 року, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачене КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 18 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000187 від 20 березня 2020 року.
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Апелянт вказує, що оскільки постанова слідчого про розшук є незаконною, необґрунтованою та немотивованою, з метою поновлення порушених прав підозрюваного 30 липня 2020 року захисник звернувся до слідчого судді із відповідною скаргою на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України.
Зазначає, що 06 травня 2020 року ОСОБА_8 повернувся до країни громадянства - Республіки Польща через особисті сімейні обставини у той час, коли будь-яких заборон щодо цього не існувало, та залишився там на підставі рекомендацій Міністерства охорони здоров`я Республіки Польща у зв`язку з введенням карантинних обмежень внаслідок пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які тривають також і на території України.
Крім того, 16 травня 2020 року сплинув строк дії його посвідки на тимчасове проживання на території України.
Захисник вказує, що старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , достовірно знаючи про перебування підозрюваного на території Республіки Польща, не вжив заходів щодо його інформування про виклик та не ініціював такий виклик в порядку, передбаченому ст.ст. 566, 567 КПК України, на підставі запиту про міжнародну правову допомогу.
Таким чином, як зазначає апелянт, слідчим штучно створено умови для подальшого оголошення підозрюваного у міжнародний розшук через неявку за викликами.
Крім того, захисник звертає увагу апеляційного суду на те, що в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, у постанові слідчого відсутнє будь-яке мотивування, чому він вважає, що підозрюваний ухиляється від явки за викликом, не конкретизовано, на підставі чого органом досудового розслідування зроблено висновок про неповажність причин неявки, та яким чином реалізовано вимоги щодо належного повідомлення, а міститься лише формальне посилання на обставини перетину кордону 06 травня 2020 року.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що право на оскарження процесуального рішення слідчого, зокрема постанови слідчого про оголошення міжнародного розшуку, передбачено рішеннями Конституційного суду, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також практикою Європейського суду з прав людини.
Крім того, посилаючись на ч. 1 ст. 24 КПК України захисник вказує, що слідчий суддя повинен був керуючись п. 6 ст. 9 КПК України, розглянути скаргу на рішення слідчого.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 18 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000187 від 20 березня 2020 року.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , мотивуючи це тим, що положеннями ст. 303 КПК України не передбачено розгляд скарги на постанову слідчого про оголошення міжнародного розшуку.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.
Так, захисник посилаючись, зокрема на практику Європейського суду з прав людини та на рішення Конституційного суду України зазначає, що постанова слідчого про оголошення міжнародного розшуку підлягає оскарженню.
У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись у відповідності до положень Глави 26 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до офіційного тлумачення ст. 55 Конституції України, реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
При цьому, у ч. 1 ст. 303 КПК Українинаведено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Здійснення такого контролю шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність, передбачено главою 26 КПК України.
Вирішення інших питань, не передбачених кримінальним процесуальним законом, виходить за межі його компетенції.
Оскільки в скарзі до слідчого судді ставиться питання про скасування постанови слідчого про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного, то слідчий суддя в своєму рішенні дійшов вірного висновку, що вирішення цих питань не входить до переліку, визначеного законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
Крім того, як слушно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не передбачені вичерпним переліком наведеним у ч. 1 ст. 303 КПК України, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою, оскільки поставлені в ній питання не відносяться до тих, які вирішується ним відповідно до приписів ст. 303 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 18 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000187 від 20 березня 2020 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3