ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000517 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимира-Волинського, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, українця, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 01 серпня 2019 року, близько 12 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства, котрі виразились у ігноруванні загальноприйнятих норм поведінки та спілкування, без будь-яких на те підстав, втрутився у суперечку між працівниками Володимир-Волинської філії АТ «Волиньгаз» та іншими мешканцями будинку, яка ніяким чином його не стосувалась, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар кулаком руки в обличчя працівнику зазначеної організації ОСОБА_7 , чим спричинив останньому відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 98 від 06.11.2019, тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого ступеня, субкон`юктивальний крововилив, травматичний мідріаз, тотальний гемофтальм, вторинна гіпертензія лівого ока, котрі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою постійної втрати загальної працездатності від 10% до 33% та не були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Крім того, 01 серпня 2019 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи з хуліганських мотивів, умисно наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого ступеня, субкон`юктивальний крововилив, травматичний мідріаз, тотальний гемофтальм, вторинна гіпертензія лівого ока, котрі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою постійної втрати загальної працездатності від 10% до 33% та не були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та обставини викладені у обвинувальному акті визнав повністю. Щиро розкаявся у вчинених злочинах, просив суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Також суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю є доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 296 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушеннях.

Обставиною, котра обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, сукупність помякшуючих та обтяжуючу покарання обставину.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженних, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд з урахуванням вищенаведених обставин прийшов до висновку про призначення покарання у межах санкцій ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України та його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1