ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/784/20 Номер провадження 11-кп/814/310/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000112, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Хандига, Томпонського району, Якутія, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта загальна середня, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження вола на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією усього майна, належного останньому на праві власності;

- за ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_7 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією усього майна, належного останньому на праві власності.

Стягнено із ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз в кримінальному провадженні в сумі 8499,4 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 у осінній період 2019 року, точної дати судом не встановлено у невстановленому місці виявив рослини коноплі, придбав їх (шляхом зривання) та приніс до місця свого проживання, яке розташоване в АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив, подрібнив та зберігав без мети збуту.

14.05.2020 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_7 , працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 0,903 г. та 2,349 г.

Також, 15.05.2020 року під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 34,213 г., яку ОСОБА_7 незаконно зберігав без мети збуту. Загальна вага наркотичної речовини, яку зберігав ОСОБА_7 37,465 г.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовлені та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_7 29.04.2020 року, близько 16 год. 30 хв. на території не діючої на даний час автостанції у АДРЕСА_3 під час оперативної закупки збув залегендованій особі « ОСОБА_9 » пакунок із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження , яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 9,480 г., продавши її за 200 гривень, яку ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції.

Тобто, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2. ст.307 КК України.

14.05.2020 року, ОСОБА_7 , близько 14 год. 30 хв. за місцем свого фактичного проживання, у приміщенні гаражу, за адресою АДРЕСА_2 під час оперативної закупки, повторно, збув залегендованій особі « ОСОБА_9 », пакунок із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою в перерахунку на суху речовину 9,472 г., продавши її за 200 гривень, яку ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції.

Тобто, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2. ст.307 КК України.

14.05.2020 року близько 14 год. 45 хв. ОСОБА_7 , шляхом надання дозволу, надав приміщення гаражу, розташованого в АДРЕСА_2 , залегендованій особі « ОСОБА_9 » для незаконного вживання наркотичних засобів.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у наданні приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.317 КК України.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить переглянути вирок у зв`язку з наявністю пом`якшуючих обставин, не врахованими судом першої інстанції.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в його інтересах на підтримку поданої апеляційної скарги; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України є обґрунтованим, підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами, відповідає фактичним обставинам справи і ніким із учасників процесу не оспорюється.

Поміж тим, обвинувачений та його захисник вважають, що призначене йому покарання є надто суворим та існують підстави для його пом`якшення.

Як вбачається з положень ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог чинного законодавства, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України є не судимим, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів наркологів та психіатрів не перебуває; відсутність обставин, що обтяжують покарання. Окрім цього судом враховано і обставини, що пом`якшують покарання, як того вимагає обвинувачений у апеляційній скарзі, а саме щире каяття ОСОБА_7 , та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції визначено ОСОБА_7 більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України та остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у відповідності до вимог ч.1 ст.70 КК України.

Посилання обвинуваченого на наявність трьох дітей та матері похилого віку не є безумовною підставою для пом`якшення покарання ОСОБА_7 та не доводить черезмірної суворості призначеного покарання. Оскільки ОСОБА_7 ніде не працює, інших джерел доходу, окрім злочинного не має, та, відповідно не має законних засобів для утримання членів сім`ї.
Таким чином, підстав вважати покарання несправедливим унаслідок суворості та, відповідно, його пом`якшення немає.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2020 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4