ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 487/6231/19 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/824/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_8 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2020 року, якою

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, не одруженому, з середньо- спеціальною освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 2 серпня 2020 року, включно,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000006 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою вищевказаного суду від 04 червня 2020 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , задоволено, продовжено строк його тримання під вартою до 02 серпня 2020 року.

Мотивуючи своє рішення суд зазначив на продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, скоєння інших кримінальних правопорушень, про що свідчить відсутність міцних соціальних зав`язків, реєстрація місця проживання на тимчасово окупованій території, неодноразове змінення прізвища.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, захисники ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу та ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу суду, та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_9 відмовити.

Апеляційні скарги мотивовані доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, допущення судом істотних порушень КПК України.

Зокрема, захисник ОСОБА_8 зазначає про те, що 19.05.2020 року в судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 22 червня 2020 року. Однак 4 червня 2020 року о 11 год.28 хв. він отримав СМС-повідомлення про розгляд справи на 14:30 04.06.2020 року. У зв`язку з тим, що він знаходився в Києві, ним в 14год.09хв. до Ленінського районного суду м.Миколаєва було направлено клопотання про відкладення розгляду справи. Вважає, що оскаржувана ухвала винесена з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2020 року зазначає про те, що 4 червня 2020 року о 11 год. 30 хв. вона отримала СМС-повідомлення про розгляд справи на 14:30 04.06.2020 року. У зв`язку з тим, що вона знаходилася в Києві то не могла своєчасно прибули в м.Миколаїв не засідання суду. Оскаржувану ухвала вона отримала 09.06.2020 року, участі в засіданні суду не приймала, тому вважає це поважною причиною пропуску строку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу винесеною з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства та прав людини та порушено право на справедливий суд. Так в судовому засіданні не була забезпечена участь захисників ОСОБА_9 , судом були створені умови, що унеможливлювали їх участь у цьому судовому засіданні. Внаслідок таких дій суду у цьому судовому засіданні був відсутній обвинувачений ОСОБА_11 і його адвокат. Вважає, що залучення адвоката ОСОБА_12 з регіонального центру з надання вторинної правової допомоги не відповідає вимогам ст.372 КПК України: не містить обов`язкових даних, а також відомостей про поважність причини неявки захисників. Крім того не відповідає вимогам ст.372 КПК України і сам текст ухвали. Також вважає ухвала була прийнята колегією суддів у позапроцессуальний спосіб, т.я. на момент винесення рішення двоє суддів знаходилися у відпустці, а скликання колегії суддів процесуальний закон не передбачає.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговорившидоводи апеляційних скарг, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2020 року підлягає задоволенню, т.я. з матеріалів провадження вбачається, що вона не була присутня в судовому засіданні та своєчасно не отримала копії ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до 3 ст.331 КПК України, під час судового засідання суд до спливу продовженого строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Зазначене тлумачення наведених положень КПК України викладене в постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №505/2898/19.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, на думку колегії суддів апеляційного суду, суд першої інтенції цілком слушно послався на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні відразу двох кримінальних правопорушення, одне з яких відносить до категорії тяжкого інше особливо тяжкого,, за вчинення яких санкціями статей передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, у нього відсутні офіційне джерело прибитку та міцні соціальні зв`язки, офіційного не працевлаштований, зареєстрованим місцем його проживання на даний час є окупована частина України, існування факти неодноразової зміни ним прізвища, вищевказане свідчить про існування ризиків переховування від суду, вчиненням інших кримінальних правопорушення.

Наведені відомості дали підстави для висновку, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою має бути продовжений обвинуваченому з метою забезпечення належного виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам, які наведені в оскаржуваній ухвалі суду з урахуванням даних про особу обвинуваченого.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про відсутність підстав для відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , як на тому наполягають апелянти, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час судового засідання прокурором було заявлене клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та зазначені були процесуальні підстави до цього.
Не гуртуються на матеріалах кримінального провадження доводи скаргизахисника ОСОБА_7 про те, що судове засідання під час якого, було продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, проведено в незаконному складі суду, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження склад колегії суддів був визначений у спосіб, передбачений вимогами діючого КПК України, в тому числі з урахуванням рішень зборів суддів відповідного суду щодо визначення відповідної спеціалізації. Крім того наказом голови Ленінського районного суду м.Миколаєва №24 в/г/20 від 04.06.2020 року у зв`язку з службовою необхідністю вважати суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_13 такими, що 04.06.2020 року відкликані з відпустки на 1 календарний день, що підтверджує їх легітивність в участі в судовому засіданні. Сам факт наявності в матеріалах провадження окремої думки одного із суддів членів колегії не може слугувати належною процесуальною підставою вважати про те, що зазначений розгляд відбувся незаконним скальдам суду.

Також колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг захисників про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_9 у зв`язку з несвоєчасним повідомленням його захисників про дату час та місце розгляду справи не можна вважати такими, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, «право обвинуваченого на захист адвокатом «за власним вибором» певним чином обмежується, якщо йдеться про безоплатну правову допомогу. Призначаючи захисника, суди, хоча й мають зважати на бажання обвинуваченого, однак можуть діяти всупереч такому бажанню, якщо є релевантні та достатні підстави вважати, що цього вимагають інтереси правосуддя».
Колегія суддів вважає, що в цьому випадку адвокат ОСОБА_12 був залучений через Центр для надання правової допомоги під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з необхідністю проведення термінової процесуальної дії, т.я. строк тримання під вартою ОСОБА_9 спливав 07.06.2020 року, а відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За таких обставин колегія суддів не може ставити під сумнів наявність інтересів правосуддя, що полягали у здійсненні розгляду відповідно до вимог процесуального закону, який, крім обмеженого строку розгляду, передбачає обов`язкову участь захисника підозрюваного.
Колегія суддів вважає, що за обставин, які склалися, суд першої інстанції був зобов`язаний забезпечити ефективну правову допомогу підозрюваному і давали право суду залучити іншого захисника для забезпечення захисту.
Таким чином, колегія суддів робить висновок, що заміна захисників, які в наслідок поважних причин, неспроможні були надати правову допомогу в належний час та в належному обсязі, захисником, призначеним за рахунок державного бюджету, не порушує права підозрюваного на належне юридичне представництво і на вільний вибір захисника.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, здійснивши таку заміну в обставинах, що склалися, не вийшов за межі повноважень, наданих будь-якому суду, а саме: здійснити необхідні дії для забезпечення прав і свобод обвинуваченої особи, у тому числі й її права на захист.
Істотних порушень вимог КПК України, в тому числі на які посилаються захисники, під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , які б стали безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають, а отже підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає..

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2020 року задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2020 року, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 задоволено, продовжено строк його тримання під вартою до 02 серпня 2020 року включно без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4