Справа № 487/3838/20
Провадження № 1-кс/487/4367/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №00001052 від 30.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:
08.07.2020 року, ОСОБА_3 , звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою, якою просив скасувати постанову слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №00001052 від 30.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що оскаржувана постанова є невмотивованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено не об`єктивно та поверхнево, без дослідження всіх обставин справи. Слідчим не було вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування по даному кримінальному провадженню, а встановлені ним факти не отримали належної правової оцінки, що і послужило підставою для його зверненням до слідчого судді з зазначеною скаргою.
В судовому засіданні, ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив про її задоволення.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, про поважність причини неявки не повідомила.
У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності слідчого.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що 30.03.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Одеси, від 11.10.2019 року, до ЄРДР за №00001052, було внесено відомості які містяться у заяві ОСОБА_3 ..
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
За положеннями п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За наслідками досудового розслідування, 26.06.2020 року слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , винесено постанову про закриття кримінального провадження №00001052 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, КК України.
Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Разом з тим, слідчим не було надано матеріали кримінального провадження №00001052, для їх дослідження в судовому засіданні.
Таким чином, слідчий суддя, позбавлений можливості об`єктивно встановити обставини та факти які стали підставою для прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий не у повному обсязі дотримався вимог закону, оскільки при здійснені досудового розслідування, слідчий має надати оцінку встановленої події на наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення за яким внесено відомості до ЄРДР.
Однак слідчий, приймаючи оскаржуване рішення та закриваючи провадження, належним чином не обґрунтував свій висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, на можливу наявність якого вказує заявник та викладені ними обставини.
Крім того, з оскаржуваної постанови не вбачається, чи було слідчим допитано заявника та чи вирішувалось питання про його процесуальний статус у кримінальному провадженні.
Таким чином, відсутність будь-яких відомостей про вчинення вищевказаних слідчих та процесуальних дій, спростовують твердження слідчого про врахування та надання належної оцінки всім обставинам справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобовязана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безструнним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не повно та не всебічно перевірено та досліджено всі обставини викладені у заявах про скоєні кримінальні правопорушення, а отже і обставини кримінального провадження, що є підставою для скасування постанови про його закриття.
З урахуванням вищезазначеного, скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити
Постанову старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №00001052 від 30.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1