Провадження № 1-кп/344/964/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю за наступних обставин.

Так, 21 вересня 2020 року близько 21 год. потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повертались по місцю свого проживання, де на сходовій площадці 5-го поверху будинку АДРЕСА_3 побачили ОСОБА_7 , який лежав на підлозі та з вигляду перебував у стані алкогольного сп`яніння. В цей же час та місці потерпілий ОСОБА_4 , маючи намір надати допомогу ОСОБА_7 прийти до тями, підійшов до останнього та намагався підняти його на ноги. Після цього ОСОБА_7 прийшов до тями, де побачивши потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, безпричинно, з особливою зухвалістю наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку голови та по тілу потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілий впав на сходову клітку.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який в цей час знаходився неподалік, де з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, безпричинно, з особливою зухвалістю наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_5 та повалив його на спину. З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_7 та уникнення конфлікту, потерпілий ОСОБА_5 вирвався і направився на 7-й поверх будинку, в результаті чого неправомірні дії ОСОБА_7 були припинені.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, садна в ділянці лівого ліктьового суглобу, підконюктивального крововиливу в ділянці правого очного яблука, які згідно з висновком експерта № 102 від 21.10.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, в результаті неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, які згідно з висновком експерта № 101 від 22.10.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, просив його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; не одружений; має міцні соціальні зв`язки; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, а також відсутність претензій у потерпілих.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку учасників судового провадження, дані про особу винного, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності та критично ставиться до вчиненого, а також наявність чотирьох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити основне покарання у виді штрафу в розмірі нижчому від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 296 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов залишити без розгляду за заявою потерпілого про відмову від такого.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1