Справа № 191/2690/20
Провадження № 1-кп/191/241/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001813 від 18.12.2019 відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.02.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

Встановив:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період відбування покарання, вчинив кримінальний проступок.
Так, ОСОБА_4 , був засуджений 17.02.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 160 (сто шістдесяти) годин громадських робіт.
24.03.2020 року ОСОБА_4 поставлено на облік Синельниківського МРВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та 01.04.2020 року посадовими особами Синельниківського МРВ ОСОБА_4 ознайомлений з порядком і умовами відбування покарань у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України може бути притягнуто до кримінальної відповідальності. Цього ж дня засудженому видано направлення до Синельниківського міського комунального підприємства «Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» (далі СМКП «ВО ЖКГ»), для відбування призначеного вироком суду покарання.
Наказом начальника Синельниківського МКП «ВО ЖКГ» №12 від 02.04.2020 року ОСОБА_4 прийнято для відбування громадських робіт на території м. Синельникове та складено графік виходу на роботу. Згідно вказаного графіку засуджений повинен відпрацьовувати в періоди з 02.04.2020 року по 03.04.2020 року, з 06.04.2020 року по 10.04.2020 року, з 13.04.2020 року по 17.04.2020 року, з 21.04.2020 року по 24.04.2020 року, з 27.04.2020 року по 30.04.2020 року, щоденно по 4 години, окрім вихідних та святкових днів.
Згідно складеного графіку в квітні 2020 року, ОСОБА_4 повинен відпрацювати 80 годин у наступні дні: 02-03, 06-10, 13-17, 21-24, 27-30 у період часу з 07:30 по 11:30. Проте ОСОБА_4 відпрацював 32 (тридцять дві) години громадських робіт з 02.04.2020 року по 03.04.2020 року, з 06.04.2020 року по 10.04.2020 року, тобто не відпрацював 52 години, з них - 52 години без поважних причин. У зв`язку з чим обвинуваченому ОСОБА_4 27.04.2020 року було винесене застереження у вигляді письмового попередження про, те що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України. Після винесення застереження ОСОБА_4 жодного разу без поважних причин не з`явився до Синельниківського МКП «ВО ЖКГ» для відпрацювання годин громадських робіт.
З метою ухилення від відбування громадських робіт ОСОБА_4 , умисно, без поважних на те причин не з`являвся для їх відпрацювання в період часу з 13.04.2020 року по 17.04.2020 року, з 21.04.2020 року по 24.04.2020 року, з 27.04.2020 року по 30.04.2020 року.
Станом на 09.09.2020 року ОСОБА_4 , будучій засудженим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року до 160 годин громадських робіт, умисно не відпрацював 128 години.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В обвинувальному акті прокурор заявив клопотання про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , в якій визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст.389 КК України; визнав беззаперечно обвинувачення в повному обсязі; вказав, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі і ним не оспорюються.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його клопотання та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному стаття 381-382 КПК України.

Наведені положення відповідають практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України- щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України- рецидив злочинів.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявністю пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, обставин вчинення кримінального проступку, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 , покарання у виді арешту в межах санкції статті при цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 було засуджено 17 лютого 2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 160 (сто шістдесят) годин; невідбутий строк складає 128 години громадських робіт.

Відповідно до ст.72 КК України одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Суд, на підставі ст. 71 ч.1 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, з урахуванням вимог ст.72 КК України, вважає за необхідне повністю приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року, у вигляді 16 днів арешту.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, з урахуванням вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року у вигляді 16 днів арешту.

Остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді арешту строком на 2 (два) місяці 16 ( шістнадцять) днів.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1