ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/203/21 Справа № 699/1098/20 Категорія: ч.1 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Корсунь Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.12.2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.02.2021 року включно, -

в с т а н о в и л а :
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов зазначений обвинувальний акт, після чого було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 КПК України, обвинуваченому було роз`яснено право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів. Від колегіального розгляду справи обвинувачений відмовився.

У підготовчому судовому засідання прокурор зазначив, що дане кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Підстави, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Просив викликати у судове засідання свідків, зазначених в обвинувальному акті.

Сторона захисту проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та виклику свідків обвинувачення заперечень не мала. Захисник ОСОБА_7 подав клопотання про виклик у якості свідків батька, матері і цивільної дружини обвинуваченого, які були допитані під час досудового розслідування, проте стороною обвинувачення у якості свідків не заявляються.

Також просив викликати в судове засідання та допитати експерта ОСОБА_9 з питань роз`яснення його висновків.

Представник потерпілих ОСОБА_10 проти призначення справи до судового розгляду та виклику свідків не заперечував.

Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком на 60 днів. Раніше встановлений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 закінчується 31.12.2020, проте прокурор вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від с досудового слідства і суду, оскільки після вчинення злочину він зник і переховуався від органів поліції до моменту його затримання. За цей час встиг позбутися знаряддя скоєння злочину, речей та предметів, які мали значення для встановлення всіх обставин, позбувся автомобіля, яким незаконно заволодів після вбивства ОСОБА_11 . Крім того, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, та обставина, що підозрюваний ОСОБА_8 , який вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, був знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, дає підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може на них незаконно впливати, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Прокурор просив врахувати, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, за весь час досудового розслідування стороною захисту не було надано жодних документів на підтверджуючих слів про наявність у ОСОБА_8 місця роботи відповідно до цивільно-правового договору № 25, щодо працевлаштування обвинуваченого в ПП «Експертно - технічний центр» з 01.07.2020, тобто вже після вчинення злочину. Пребуваючи на волі, ОСОБА_8 може не з`являтися до слідчих органів і виїхати на заробітки. Тісними соціальними зв`язками не пов`язаний, розлучений, офіційно не одружений. Офіційно має двох малолітніх дітей від першого шлюбу, проте, показами колишньої дружини, діти перебувають на її утриманні. Прокурор зазначає, що ОСОБА_8 був судимий за вчинення корисливих злочинів, і хоча судимості вже є знятими і погашеними, поведінка ОСОБА_8 свідчить про те, що на шлях виправлення він не став і знову вчинить особливо тяжкий злочин.

Зважаючи на характер вчиненого злочину, саме при яких обставинах і з якою жорстокою зухвалістю і цинізмом було скоєно вбивство ОСОБА_11 , сторона обвинувачення вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_8 .

Крім того, під час перебування обвинуваченого на цілодобовому домашньому арешті в період часу з 12.08.2020 до 08.09.2020 ОСОБА_8 неодноразово порушував обраний запобіжний захід, а саме двічі зривав проведення призначеної йому психіатричної експерта не прибувавши на її проведення без пояснення причин. У цей час ліг у лікарню, на телефонні дзвінки не відповідав. Сторона обвинувачення вважає, що обвинувачений симулював погіршенні свого здоров`я, оскільки виписка з лікарні свідчить про те, що ОСОБА_8 поступив до лікарні і був виписаний з неї всього за 15 хв. через не підтвердження діагнозу. Крім того, відсутні будь які докази, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_8 у СІЗО через стан його здоров`я.

Посилаючись на наведене, просив продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання прокурора заперечував.

Обґрунтовуючи свою позицію, захисник послався на те, що жоден з ризиків, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, не мав свого прояву чи навіть натяку на його існування. Зокрема, ОСОБА_8 жодного разу не переховувався від органів досудового розслідування, навіть перебуваючи на домашньому арешті; не знищував, не ховав і не спотворював будь-які з речей та документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вони всі вилучені слідством; не чинив незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим шляхом, а навпаки допомагав в якості понятого у проведенні слідчих дій і продовжує допомагати виявляти вимагачів коштів в Черкаському СІЗО; створив сім`ю; працевлаштувався.

Крім того, захисник посилався на те, що: «вагомість» наявних доказів кваліфікації дій ОСОБА_8 є вкрай сумнівною і базується на припущеннях.

Вважав, що причина смерті ОСОБА_11 визначена ймовірно, слідством не встановлено механізм отримання ОСОБА_11 виявлених тілесних ушкоджень.

Захисник стверджував, що обвинувачений ОСОБА_8 не мав наміру вбивати ОСОБА_11 , а лише змушений був оборонятися від його нетверезого фізичного нападу. На підтвердження своєї позиції посилається на висновки судово-медичних експертиз, відповідно до яких смерть ОСОБА_11 настала за 30-40 хв. після нанесення йому тілесних ушкоджень У цей проміжок часу потерпілий міг подавати ознаки життя (видавати звуки, здійснювати рухи, в тому числі рефлекторні, дихати, стогнати). З огляду на це вважає, що ОСОБА_8 усвідомлював, що потерпілий живий, проте не став його «добивати», а «свідомо покинув будинок». Наполягав, що відсутні підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 289 КК України, оскільки автомобіль ОСОБА_8 не угнав, а взяв за попередньою домовленістю з загиблим ОСОБА_11 . Також, просив врахувати молодий вік обвинуваченого і тяжкий стан його здоров`я, а саме тонічну ниркову недостатність, лікування якої в умовах СІЗО є неможливим.

З огляду на викладене, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та, за необхідності, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету, визначити заставу у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисника, заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надав суду письмові пояснення, відповідно до яких просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з носінням електронних пристроїв, або застосувати заставу. Зазначав, що він вже тривалий час утримується під вартою «нібито за вбивство», хоча причини смерті ОСОБА_11 не -встановлені. Він наніс загиблому тяжкі тілесні ушкодження внаслідок самооборони, оновлення йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту дозволить у влаштуватися на роботу. Зазначав, що має власно збережені кошти, тому після зміни запобіжного заходу «потрошку почав би» відшкодовувати матеріальну і моральну шкоду

Представник потерпілих ОСОБА_10 підтримав клопотання сторони обвинувачення та наполягав на продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказував на невідповідність доводів сторони захисту. Зазначав, що обвинувачений після скоєння вбивства з злочину втік, до поліції не пішов і не повідомив про заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, допомогу йому не надав та фактично залишив людину вмирати. Забрав і продав машину. Зазначав, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, має хворобу, утримує дітей та має місце роботи.

Ухвалою Корсунь Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.12.2020 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.02.2021 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокатЧубин ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в який просить:

Скасувати ухвалу судді Корсунь Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.12.2020 року в частині продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою і постановити в цій частині нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора частково, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету, за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає до скасування.

Вказує, що суд першої інстанції грубо порушив його права та виніс ухвалу з істотними порушеннями норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, не має постійного місця проживання, характеризується посередньо, раніше судипий, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані підозри у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Корсунь Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.12.2020 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -