Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/805/20
Провадження 1-кп/595/93/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000009 від 24 січня 2018 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, судимого:

01 квітня 2002 року Королевським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу розміром 510 гривень;
27 серпня 2010 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.1 ст.186, ст.353 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців;
12 травня 2011 року Святошинським районним судом м.Києва за ст.353 ч.2, ст.186 КК України, із застосуванням ст.69, ч.2 ст.7 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 місяці;
17 квітня 2013 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 ККУкраїни до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 місяці;
19 серпня 2013 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України,із застосуванням ч.2 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 місяці;
23 жовтня 2013 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.190, ч.1 ст. 353 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК Українидо позбавлення волі на строк 2 (два) роки 5 місяців;
23 січня 2014 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 8 місяців, звільненого 26 червня 2014 року від відбуття покарання, згідно ухвали апеляційного суду Сумської області, на підставі ст.1 п.6 ЗУ «Про амністію у 2014 році»,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

29 листопада 2017 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на власне незаконне збагачення, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 29 листопада 2017 року, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні АЗС «WESTERN», що розташована по вул.Галицька,174 в м.Бучач Тернопільської області, шляхом обману повідомив оператору АЗС «WESTERN» ОСОБА_4 неправдиву інформацію щодо наявності у нього боргу в установі банку, строк погашення якої спливає цього ж дня, та зловживаючи довірою ОСОБА_4 , оскільки повідомив неправдиву інформацію, що перебуває у дружніх відносинах з їх спільним знайомим ОСОБА_6 , схилив ОСОБА_4 до добровільного надання йому коштів в розмірі 10 800 гривень.
ОСОБА_7 , викликавши у ОСОБА_4 хибну впевненість у законності своїх дій та наявності між ними усного договору позики, оскільки пообіцяв ОСОБА_4 повернути кошти цього ж дня, хоча наміру не мав їх повертати, 29 листопада 2017 року, о 13 год. 30 хв., у приміщенні АЗС «WESTERN», що по вул.Галицька,174 м.Бучач, отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 10 800 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 10 800 гривень.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
27 листопада 2020 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, яке повинен понести ОСОБА_5 .

Угодою про примирення передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 цього Кодексу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового провадження.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.
Керуючись ст.ст.373,374,468,469,474,475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 листопада 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1