ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 766/369/20
Провадження № 11-сс/819/454/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: продовження запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного - ОСОБА_7

Захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0004209 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2020 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 липня 2020 року клопотання слідчого задоволено та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 10.09.2020 року включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, посилається на те, що рішення є незаконне, необґрунтоване, невмотивоване та таке, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, та прийняте з істотним порушенням норм кримінального процесуального права та норм європейського права, тому підлягає скасуванню. Слідчим не доведено обґрунтованість підозри та обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність продовження такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, працює. Просить скасувати ухвалу та обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у разі неможливості обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 42 360 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, офіційно не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, що свідчить про ймовірну відсутність законних джерел доходу, раніше не судимий, категорично заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, враховуючи те, що кримінальне правопорушення було вчинене із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, підозра обґрунтована вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки наразі місцезнаходження знарядь вчинення злочину не встановлено, а тому, заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою не зменшилися, підстав для застосування слідчим суддею більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не має.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає наявні у справі матеріали достатніми для доведення існування, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004209 від 24.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.296 КК України.

16.04.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.07.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду херсонської області від 13.07.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 15.09.2020 року включно.

Таким чином, слідчим суддею прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам КПК.
Слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися і виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на які послався слідчий суддя в ухвалі та дав їм належну оцінку в межах своєї компетенції. Зокрема підозра обґрунтована доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 03.01.2020, в ході допиту якого встановлено обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення; висновком судово-медичної експертизи №28 від 13.01.2020, яким встановлено ступінь тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 03.01.2020 та 08.01.2020, в ході проведення яких останній впізнав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , як осіб, які здійснили напад на нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.01.2020, в ході допиту якого встановлено, що підозрювані займаються вимаганням грошових коштів та вчиненням аналогічних кримінальних правопорушень; протоколом тимчасового доступу до речей та документів, а саме розкриття банківської таємниці від 04.02.2020, в ході проведення якої встановлено, що грошові кошти з банківською карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому були перераховані ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення транспортного засобу для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 22.05.2020, у ході проведення якого останній впізнав автомобіль марки «Volkswagen Touareg 4172» чорного кольору державний номер НОМЕР_2 , як той на якому його перевозили в день вчинення злочину; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 25.05.2020, у ході якого останній показав обставини вчинення відносно нього розбійного нападу; протоколом огляду автомобіля марки «Volkswagen Touareg 4172» чорного кольору державний номер НОМЕР_2 від 25.05.2020, у ході проведення якого вилучено мікрооб`єкти, які можуть належати потерпілому ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення предмету для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 15.04.2020, у ході проведення якого останній впізнав пістолет з маркуванням на затворі ПМР 9мм НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , як той, яким йому погрожували в день вчинення злочину відносно нього; протоколом пред`явлення предмету для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 06.07.2020, у ході проведення якого останній впізнав палицю, яка вилучена у ОСОБА_12 , як ту, якою йому наносили тілесні ушкодження; протоколом пред`явлення предмету для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 06.07.2020, у ході проведення якого останній впізнав свій мобільний телефон, який вилучений у ОСОБА_12 ; іншими доказами, що перебувають у матеріалах кримінального провадження та зібрані відповідно до вимог КПК України.

Враховуючи надані стороною обвинувачення факти та обставини на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи "добросовісно підозрювали особу". Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення "Ільгар Маммадов проти Азербайджану" і рішення "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства"), що має місце в даному випадку.
Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме передбачених ч.2 ст.187 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є недоведеними.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав для продовження запобіжного заходу, є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, п.1 ч.3 ст.407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2020 року щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4