Справа № 739/724/19
Провадження № 1-кс/739/236/20
УХВАЛА
про відмову в задоволенні самовідводу

05 серпня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід головуючого у кримінальному провадженні №0000267 судді ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з Чернігівського апеляційного суду за підсудністю надійшла заява про самовідвід головуючого у кримінальному провадженні №0000267 судді Семенівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 .

Заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_5 06 червня 2019 року розглядав у вказаному кримінальному провадженні заяву про самовідвід судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 , що була мотивована дружніми стосунками вказаної судді та обвинуваченого. Під час розгляду вказаного самовідводу він аналізував взаємовідносини судді ОСОБА_6 та обвинуваченого, а також досліджував анкетні та інші дані про особу обвинуваченого. За результатами розгляду самовідводу у його задоволенні було відмовлено. При цьому суддя ОСОБА_5 зазначає, що повторний аналіз даних про особу обвинуваченого при ухваленні кінцевого судового рішення у кримінальному провадженні матиме елемент упередженості, що неприпустимо та є підставою для його самовідводу згідно пункту 4 частини першої статті 75 КПК України. Також у його неупередженості вже сумнівалася сторона захисту, подаючи раніше заяву про його відвід. Крім того суддя посилається на практику Верховного Суду щодо розгляду відводів, сформульовану у постанові від 17 вересня 2019 року.

У судове засідання суддя ОСОБА_5 для надання пояснень не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, при цьому у заяві про самовідвід останній зазначив, що надавати пояснення у судовому засіданні не бажає.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні у вирішенні питання про самовідвід судді ОСОБА_5 поклався на вирішення суду та зазначив, що раніше він дійсно заявляв відвід судді ОСОБА_5 з тих підстав, що останній розглядав самовідвід іншої судді у кримінальному провадженні, однак у задоволенні заявленого ним відводу було відмовлено.

Прокурор у судовому засіданні висловилася проти задоволення заяви про самовідвід та заявила про її необґрунтованість.

Захисник обвинуваченого, потерпілі, їх представники та представник цивільного відповідача у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим розгляд заяви про самовідвід здійснено без їх участі.

Заслухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, на розгляді судді Семенівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000267 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

06 червня 2019 року, ще до визначення судді ОСОБА_5 головуючим у вказаному кримінальному провадженні, останній здійснив розгляд заяви про самовідвід судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 яка на той час здійснювала розгляд кримінального провадження №0000267.

За результатами розгляд вказаного самовідводу у його задоволенні було відмовлено. При цьому в ході розгляду даного самовідводу суддя ОСОБА_5 досліджував анкетні дані обвинуваченого, а також вивчав питання взаємин обвинуваченого та судді ОСОБА_7 , що й було підставою заявлення самовідводу.

У подальшому, після задоволення іншого відводу, заявленого судді ОСОБА_6 , 22 жовтня 2019 року кримінальне провадження №0000267 було передано для розгляду судді ОСОБА_5

30 жовтня 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_5 з тих підстав, що останній розглядав заяву про самовідвід судді ОСОБА_7 .

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2019 року у задоволенні вказаного відводу було відмовлено у зв`язку з його необґрунтованістю.

Суд зазначає, що головна мета відводу (самовідводу) - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 75 КПК України, згідно частини першої якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також частиною другою статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини 1 статті 75 ЦПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для самовідводу суддя ОСОБА_5 посилається на приписи пункту 4 частини першої статті 75 КПК України, нормативна конструкція якого, містить посилання на певні обставини, не зазначені у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої статті 75 КПК України, які можуть викликати сумніви у неупередженості судді та бути підставою для його відводу чи самовідводу.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, має бути доведено наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 суд зазначає, що останній при вирішенні самовідводу судді ОСОБА_6 лише надавав оцінку взаємовідносинам даної судді та обвинуваченого ОСОБА_4 , а також з`ясовував у зв`язку з цим анкетні дані вказаного обвинуваченого, зокрема встановив його особу, при цьому жодних обставин, що підлягають доказування у суді під час розгляду кримінального провадження №0000267 він не досліджував і в цьому контексті оцінки відповідним доказам не надавав, що у свою чергу виключає будь-які сумніви в неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_5 .

При розгляді заявленого суддею ОСОБА_6 самовідводу суддя ОСОБА_5 також не здійснював повноважень судді у відповідному кримінальному провадженні, а лише перевіряв наявність підстав, що виключали б участь судді ОСОБА_6 у розгляді відповідно кримінального провадження, на що цілком справедливо вказав суд, що вже вирішував 30 жовтня 2019 року питання про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000267 з аналогічних підстав.

З приводу посилань судді ОСОБА_5 на постанову Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, винесену у справі №277/599/15-к варто зазначити, що висновки, які містяться у вказаній постанові з приводу недопустимості участі судді у розгляді кримінального провадження стосуються тих випадків, коли суддя, якого було відведено від участі у розгляді відповідного провадження у зв`язку з наявністю сумнівів у його безсторонності, в подальшому вирішував питання про відвід у цьому ж кримінальному провадженні іншого судді. Відповідно вказані висновки стосуються інших обставин, відмінних від тих, які оцінюються судом при вирішенні самовідводу, заявленого суддею ОСОБА_5 .

Суд враховує також, що в ході розгляду самовідводу ніхто з присутніх учасників не вказав на наявність у нього будь-яких сумнівів у безсторонності чи неупередженості судді ОСОБА_5 , зокрема й обвинувачений ОСОБА_4 , при цьому жодних інших обставин, визначених статтями 75-76 КПК України, які б свідчили про особисту упередженість судді ОСОБА_5 , або ж його необ`єктивність в ході розгляду кримінального провадження №0000267 під час розгляду самовідводу судом не встановлено.

За таких обставин у задоволенні заяви про самовідвід головуючого у кримінальному провадженні №0000267 судді ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 3, 31, 75, 76, 80 369-372, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви про самовідвід головуючого у кримінальному провадженні №0000267 судді ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 09 год. 00 хв. 06 серпня 2020 року.