18.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/5860/18
Єд.унік.№205/5860/18
Провадження №1кп/205/479/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001590 від 21 червня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, розлученого, раніше не засудженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.1, 317 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 20 червня 2018 року, близько 15 години, перебував біля буд.274 по вул.Ю.Кондратюка, в м.Дніпро, де знайшов під каменем поряд з парканом медичний шприц, заповнений рідиною до відмітки 4 мл. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаною особою, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій ацетильований», підняв його з землі та поклав у ліву кишеню своїх штанів, тим самим незаконно придбав зазначений наркотичний засіб для особистого вживання, без мети збуту, який переніс за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати на полиці у кімнаті літньої кухні.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , 21 червня 2018 року, приблизно о 18 годині, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , надав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приміщення свого будинку для незаконного вживання останніми особливо небезпечного наркотичного засобу «опій» у кількості по 1 мл. кожним. Після цього, той же день, тобто 21 червня 2018 року, в період часу з 18 години 40 хвилин до 19 години 15 хвилин, під час огляду кімнати №2 буд. АДРЕСА_1 , працівниками поліції, в присутності двох понятих, був вилучений одноразовий медичний шприц, об`ємом 20 мл., заповнений рідиною, масою 3,7586 г., яка в своєму складі містить «опій ацетильований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,2090 г., а у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були вилучені медичні шприци, об`ємом 2,0 мл., з залишками особливо небезпечного наркотичного засобу «опій».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що він дійсно, 20 червня 2018 року, при зазначених у обвинувальному акті обставинах, у вказаних місці та часі, знайшов під каменем, таким чином незаконно придбав та став зберігати за місцем свого проживання без мети збуту наркотичний засіб «опій», масою 3,7586 г. 21 червня 2018 року, за місцем свого проживання: у буд. АДРЕСА_1 , він дозволив вжити раніше знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наркотичний засіб «опій», після чого в його будинку працівники поліції, в присутності понятих, провели обшук, під час якого вилучили раніше знайдений ним шприц з наркотичним засобом та шприци з залишками наркотичного засобу «опій», який вжили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненим ним кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, а інше до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1144 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.1, 317 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

-за ч.1 ст.317 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/2781 від 14 серпня 2018 року в розмірі 1144 гривні.

Речові докази: спец-пакет №2188893, всередині якого знаходиться шприц, об`ємом 20,0 мл. з наркотичним засобом «опій ацетильований»; 3 шприца, об`ємом 2,0 мл., з залишками речовини бурого кольору, який зберігається у камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1