ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/579/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/987/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001091 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 12 червня 2020 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 12 червня 2020 року продовжено відносно ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11.08.2020 року включно.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, обравши відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 чи/або змінити ухвалу суду шляхом визначення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надто суворим та таким, що порушує право особи на недоторканність.
Суд не взяв до уваги доводи сторони захисту, протиправно віддав перевагу стороні обвинувачення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на практику ЄСПЛ у справах «Єлоєв проти України», «В. проти Швейцарії», «Зенцов і інші проти Російської Федерації», «Харченко проти України» та зазначає, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки в залежності від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.
Стверджує, що прокурор не довів суду неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого , який має постійне місце проживання та родинні зв`язки, незадовільний стан здоров`я , суд повинен був , користуючись правом наданим йому ч 2 ст. 194 КПК, відмовити у задоволенні клопотання прокурора , при цьому відповідно до ч 3 ст.331 КПК задовольнити клопотання захисника та змінити раніше обраний запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.
Стверджує, що цілодобовий домашній арешт або запобіжний захід у вигляді застави, зможе забезпечити запобігання ризикам, визначеним ч.1 ст. 177 КПК України.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції, вбачається, що у провадженні Білозерського районного суду Херсонської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001091.
Ухвалою слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року змінено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України слідчим суддею не визначався.
Як видно зі змісту ухвали слідчим суддею на стадії досудового розслідування кримінального провадження було встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також виявлено факти порушення ОСОБА_7 умов раніше обраного до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту , що слугувало підставою для зміни запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В подальшому ухвалами слідчого судді та суду продовжувався строк тримання ОСОБА_7 під вартою.
Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 12 червня 2020 року, що є предметом розгляду в апеляційному порядку, продовжено ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 серпня 2020 року включно.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України до закінчення строку дії попередньої ухвали, суд зобов`язаний вирішити питання про доцільність подальшого тримання особи під вартою.
Судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання ОСОБА_7 не закінчився.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання від вартою, суд врахував , що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, відомості про особу обвинуваченого , те, що він веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, негативно характеризується, порушував громадський порядок, є агресивним, погрожує людям фізичною розправою, порушував умови первісно обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, фактично ухилявся від слідства, та прийшов до висновку про наявність достатніх підстав, які свідчать про продовження існування ризиків - переховуватися від суду та незаконного впливу на свідків.
Суд вказав, що погіршення стану здоров`я обвинуваченого не свідчить про неможливість утримання його в умовах СІЗО.
Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд має перевірити чи не зменшилися на стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання ( продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як видно із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Характер інкримінованого кримінального правопорушення, пов`язаного із позбавленням людини життя, вагомо вказує на підвищену суспільну небезпеку скоєного.
Вбачається, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується негативно, як особа схильна до порушення громадського порядку, зловживання спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя.
Матеріали провадження не містять відомостей про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та на території України.
Після обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній покладених на нього слідчим суддею обов`язків не дотримувався, ухилявся від явки за викликом слідчого, у зв`язку з чим, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 було змінено на більш суворий у вигляді тримання під вартою.
Розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції ще не закінчився, не всі докази досліджені, що робить вірогідним продовження існування ризику здійснення незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також недоведеність наявності у нього міцних соціальних зв`язків, неналежна процесуальна поведінка ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування кримінального провадження свідчить про правильність висновків суду про продовження існування на цій стадії кримінального провадження ризиків переховуватися від суду та впливати на свідків.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України»).
Відомості, що характеризують особу обвинуваченого, були враховані як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку його дії.
Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянтом не надано.
Відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як про те просить захисник не зможе запобігти наявним ризикам.
Твердження захисника про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ризиків, слід визнати безпідставними.
Вимога апеляційної скарги захисника про визначення застави обвинуваченому, як альтернативного запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
На стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою застава не визначалася.
За правилами ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину , що спричинило загибель людини, з урахуванням наведених вище відомостей про особу обвинуваченого та його неналежну процесуальну поведінку колегія суддів не вважає можливим визначити розмір застави .
Долучені захисником до апеляційної скарги документи не доводять критичного погіршення стану здоров`я обвинуваченого та неможливість утримання ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення.
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги про необґрунтованість висновку суду про доцільність продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати.
Доводи апеляційної скарги захисника висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 02.09.2020 року

Секретар судового засідання