ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/489/20 Справа № 711/2338/20 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника ВК №62 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 01.04.2020 року звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ухвалі суд указав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки останній за час відбування покарання отримав одне стягнення, яке накладене у 2019 році, два заохочення за період 2019 та 2020 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого направлена на виправлення не є стабільною, а отже останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2020 року та постановити нову, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; в судове засідання викликати та допитати свідків.

Вказує, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що при вирішенні питання судом про застосування до нього ст. 81 КК України не враховано, що засуджений повністю визнав свою вину, працює днювальним та має матір, якій 90 років і яка потребує стороннього догляду.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, які в ній наведені.

Прокурор та представник ВК заперечили проти апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вбачаючи її законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Обґрунтованість цього підтверджується відповідним змістом характеристики засудженого ОСОБА_7 від 07.04.2020 року, затвердженої в.о.начальника установи начальника арештного дому Черкаської ВК - 62 ОСОБА_10 , згідно з якою за даною справою ОСОБА_7 засуджений 07.12. 2017 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 03 років позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини особистого майна. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2020, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк з 07.12.2017 по 09.01.2018 (1 місяць 2 дні). Початок строку: 07.12.2017. Кінець строку: 05.11.2020.

Під час утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» м. Черкаси порушень режиму утримання не допускав. До праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «Черкаська ВК (№62) відбуває покарання з 04.02.2018. За час відбування покарання характеризується посередньо. Дотримується встановлених правил поведінки та розкладу дня установи лише під контролем персоналу установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, робить для себе належні висновки не завжди.

З 01.02.2019 виконує обов`язки днювального відділення. З покладеними обов`язками справляється. Залучається до робіт з благоустрою відділення, хоча ініціативи не проявляє. Роботи із самообслуговування намагається виконувати самостійно. Відповідно до довідки про стягнення та заохочення, за час відбування покарання засуджений має одне стягнення, яке накладене на останнього у 2019 році, та погашене у встановленому законом порядку. Має два заохочення.

11.12.18 р. адміністративною комісією установи в застосуванні пільги, передбаченої ст. 101 КВК України відмовлено, так як він не стає на шлях виправлення.

13.06.2019 року засіданням адміністративної комісії відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як засудженому, який не стає на шлях виправлення.

21.12.2019 року адміністративною комісією установи було відмовлено у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення.

Таким чином, твердження апелянта щодо досягнення мети покарання, колегія суддів вбачає необґрунтованим, оскільки не досягнуто виправного та превентивного впливу на засудженого, що є основними цілями застосування до особи покарання, та змін його особи, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття.

Колегія суддів враховує, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу. Посилання засудженого на стан здоров`я, про що він зазначає в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає таким, яке може істотно вплинути на рішення щодо умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема факту відбуття певної мінімальної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2020 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :