КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5901/2020
Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що до ЄРДР підлягають внесенню не будь-які відомості, які містяться у заяві чи повідомленні, а лише ті, які містять достатні дані про кримінальне правопорушення, водночас заява адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 за своїм змістом та суттю не є заявою про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення вказаними в ній особами. По суті заявник просив внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення в результаті незгоди з постановленим судовим рішення, але незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за повідомленням від 22 вересня 2020 року щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та невідкладно розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних.
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що під час здійснення адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та законних інтересів судді Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000522 сталі відомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення з боку детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) за сприяння судді Вищого антикорупційного суду, тому він звернувся з повідомленням про можливе вчинення кримінальних правопорушень, відомості з якого відповідно до правил ст. 214 КПК України мали бути протягом 24 годин внесені до ЄРДР та перевірені слідчо-оперативним шляхом, за наслідком яких постановлено відповідне рішення. Оскільки вимоги ст. 214 КПК України виконані не були та досудове розслідування за його повідомленням не було розпочато, він звернувся зі скаргою на бездіяльність до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України. Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя безпідставно вдалася до оцінки обставин вчиненого кримінального правопорушення та, недоречно посилаючись на постанову Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», зазначила, що суть заяви зводиться лише до незгоди з винесеним судовим рішенням. Але аналіз судової практики та норм КПК України встановлює, що повідомлення про кримінальне правопорушення до ЄРДР мають вноситися автоматично і безальтернативно, представлена заявником інформація має бути перевірена вже в рамках розпочатого досудового розслідування. При цьому положення КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення ані слідчим чи прокурором, ані слідчим суддею під час розгляду скарги на бездіяльність особи, яка не внесла відомості про можливе вчинення злочину до ЄРДР.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття заявника не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Незважаючи на посилання в резолютивній частині ухвали слідчого судді про те, що вона не підлягає оскарженню, колегія суддів не вбачає законних перешкод для розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року, оскільки, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020, положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Крім того, у п. 5 мотивувальної частини вказаного Рішення зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Як вбачається з матеріалів провадження, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов висновку, що заява адвоката ОСОБА_7 за своїм змістом та суттю не є заявою про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення вказаними в ній особами. По суті заявник просив внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення в результаті незгоди з постановленим судовим рішенням, але процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Однак з такими висновками слідчого судді, колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на законі та не відповідають фактичним обставинам провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Частиною 4 цієї статті встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Перевіркою матеріалів скарги встановлено, що 22 вересня 2020 року захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 . Генеральному прокурору подано повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Разом із цим, визначений у ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Зі змісту повідомлення захисника ОСОБА_7 про кримінальні правопорушення вбачається, що воно відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України та містить виклад обставин, які можливо сприйняти як об`єктивні дані, що свідчать про наявність підстав вважати, що було вчинено кримінально-каране діяння, передбачене чинними нормами КК України. При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що зміст повідомлення про кримінальні правопорушення свідчить виключно про незгоду з постановленим судовим рішення. А відтак прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана була прийняти та зареєструвати таку заяву, внести за вказаною заявою відомості до ЄРДР та розпочати проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Однак уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора після отримання 24 вересня 2020 року зазначеного повідомлення, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України відомості про кримінальні правопорушення за заявою захисника ОСОБА_7 до ЄРДР внесені не були, чим було допущено бездіяльність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості з постановленням нової ухвали, якою скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 слід задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заяві захисника ОСОБА_7 від 22 вересня 2020 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за повідомленням до ЄРДР скасувати.
Скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 22 вересня 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4