ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5201/19 Номер провадження 11-сс/814/540/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за клопотанням по кримінальному провадженню №0000420 від 30.05.2019 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2020,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Першого Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 30.05.2019 за ч.3 ст. 362 КК України.
Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, з вищою освітою, незаміжьої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , старшого інспектора режимно-секретного відділу Управління режиму та технічного запису інформації ГУНП в Харківській області, яка має спеціальне звання майора поліції, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використання засобів електронного контролю.
Строком з 11.06.2020 по 9.08.2020.
Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , обов`язки : прибувати до слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні, а також до слідчого судді, суду за першою вимогою; носити електронний засіб контролю; утримуватися від спілкування зі свідками визначеними слідчим або прокурором; не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 362 КК України, яка підтверджується у кримінальному провадженні вагомими доказами; ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що, підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин,що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 362 КК України, а саме позбавлення волі до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на той самий строк та з конфіскацією програмних чи технічних засобів, за допомогою яких було здійснено несанкціоновані перехоплення або копіювання інформації, які є власністю винної особи.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що оголошена підозра є необґрунтованою, прокурором не доведено те, що, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, підозрювана ОСОБА_7 за місцем роботи характеризується позитивно, є сиротою, проживає сама за місцем своєї реєстрації, потребує медичної допомоги, їй необхідно здійснювати покупки продуктів харчування та медикаментів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність оскаржуваного рішення, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку.
Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно із вимогами ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні ТУ ДБР у м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000420 від 30.05.2019 за ч.3 ст. 362 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що згідно наказу № 532 о/с від 9.12.2016 майора поліції ОСОБА_7 призначено на посаду старшого інспектора відділу супроводження інтегрованої інформаційно-пошукової системи Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області. Перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, зобов`язана дотримуватися вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) визначено, що Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно зі ст. 2 Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Крім того, згідно зі ст. 6 Закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків та інше.
Згідно ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 25 Закону поліція здійснює інформаційно - аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.
Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень.
У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно: осіб, щодо яких поліцейські здійснюють профілактичну роботу; виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду; зареєстрованих в органах внутрішніх справ кримінальних або адміністративних правопорушень, подій, які загрожують особистій чи публічній безпеці, надзвичайних ситуацій; осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, провадження у правах за якими здійснюється поліцією.
Стаття 27 Закону передбачає, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». Інформація про доступ до бази (банку) даних повинна фіксуватися та зберігатися в автоматизованій системі обробки даних, включно з інформацією про поліцейського, який отримав доступ, та про обсяг даних, доступ до яких було отримано. Кожна дія поліцейського щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів, передбачених статтями 26, 27 цього Закону, фіксується у спеціальному електронному архіві, ведення якого покладається на службу інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України. В електронному архіві фіксуються прізвище, ім`я, по батькові та номер спеціального жетона поліцейського, вид отриманої інформації, реєстр, з якого отримувалася інформація, час отримання інформації та інші дані, необхідні для ідентифікації поліцейського, який отримував інформацію з реєстрів.
Стаття 28 Закону передбачає, що поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації. Поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації. Міністерство внутрішніх справ України у межах компетенції здійснює контроль за дотриманням вимог законів та інших нормативно - правових актів під час формування та користування поліцейськими інформаційними базами (банками) даних у порядку, визначеному у статтях 26, 27 цього Закону.
Відповідно до статей 25 - 27 Закону, підпункту 40 пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, з метою організації інформаційно - аналітичного забезпечення поліції наказом № 676 від 3.08.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 1059/30927 від 28.08.2017, затверджено Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - Положення).
Відповідно до п. 2 розділу II Положення про інформаційно - телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІПНП України), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 3.08.2017, дана система є сукупністю технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюють у процесі діяльності Національної поліції України її інформаційно-аналітичного убезпечення, яка є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС талі - ЄІС МВС) для надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів ЄІС МВС.
Згідно з п. 1 розділу ІУ вказаного Положення, розпорядником ІПНП України являється Національна поліції України.
У відповідності до п. 3-6 розділу IV Положення про ІПНП, - користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі. Ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного цифрового підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних. Кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві. Користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.
Згідно з п. 5 Положенням про ІПНП, автоматизовані робочі місця користувачів - це робочі місця поліцейських та інших працівників поліції, обладнані комп`ютерною технікою, у тому числі планшетними комп`ютерами, що підключені до телекомунікаційної мережі доступу системи ІПНП і призначені для автоматизації службової діяльності, реалізації повноважень обробляти інформацію відповідно до наданого рівня доступу в системі ІПНП.
Відповідно до Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України № 436 від 12.10.2009, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2009 за №1256/17272, зазначено наступне: «4.6. Адміністратор безпеки ІІПС - керівник підрозділу Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення, відповідальний за дотримання політики безпеки в ІІПС. Повноваження адміністратора безпеки ІІПС на регіональному рівні надаються керівникові структурного підрозділу управління (відділу) інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС, УМВС, відповідальному за дотримання політики безпеки в регіональному вузлі ІІПС. Адміністратору безпеки ІІПС підпорядковуються адміністратори безпеки регіональних вузлів ІІПС. Адміністратор безпеки ІІПС відповідає за: цілодобовий та безперервний захист інформаційних ресурсів ІІПС; розмежування доступу до інформаційних ресурсів ІІПС, реєстрацію та авторизацію користувачів; забезпечення захисту відомостей інформаційних ресурсів ІІПС від блокування, порушення цілісності та несанкціонованого доступу; здійснення контролю за дотриманням правил і процедур обробки інформації користувачами; збереження інформаційних масивів шляхом створення резервного банку даних».
Відповідно до п.6 функціональних обов`язків старшого інспектора відділу супроводження інтегрованої інформаційно-пошукової системи Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області, затверджених начальником УІАП ГУНП в Харківській області, з якими ОСОБА_7 особисто ознайомлена 4.09.2018, на неї покладено обов`язок адміністрування доступу користувачів до ресурсів ІІПС ОВС регіонального рівня.
Відповідно до розділу 6 Порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Голови Національної поліції України №961 від 19.10.2018, блокування прав доступу користувача в системі ІПНП здійснюється адміністратором: при надходженні листа щодо блокування користувача від керівника структурного підрозділу, при виявленні фактів порушення політик безпеки, системі ІПНП чи правил цього порядку, при виявленні фактів та підстав вважати, що користувач видає себе за іншу особу, при виявленні фактів використання облікового запису користувача сторонніми особами, при звільненні з Національної поліції України, якщо з часу останнього сеансу роботи користувача в системи ІПнП минуло понад два місяці (система автоматично блокує користувача), не проходження звірки користувачем, при інших порушеннях інформаційної безпеки та цілісності роботи системи ІПНП.
Відповідно до розділу Порядку надання права доступу користувачем до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Голови Національної поліції України №961 від 19.10.2018, відновлення доступу системі здійснюється при надходженні листа від користувача за підписом керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції, у випадках блокування.
ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді старшого інспектора відділу супроводження інтегрованої інформаційно-пошукової системи Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області, є службовою особою, оскільки згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України постійно здійснює функції представника влади, та вчинила злочин у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку за наступних обставин.
Відповідно до заявки старшому інспектору відділу супроводження інтегрованої інформаційно-пошукової системи Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 для здійснення своїх службових повноважень у відповідності до функціональних обов`язків надано доступ відповідного рівня до автоматизованої системи ІПНП на підставі закріпленого за нею програмно-технічного засобу авторизації користувача у вигляді логіну «HA_TABAH» та зобов`язано не розголошувати персональні дані.
Крім цього, для виконання своїх службових обов`язків за старшим інспектором відділу супроводження інтегрованої інформаційно-пошукової системи Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 закріплено службову комп`ютерну техніку з ІР-адресою НОМЕР_1 , що розташована у службовому кабінеті №100, який закріплений за УІАП ГУНП в Харківський області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5.
Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді старшого інспектора відділу супроводження інтегрованої інформаційно-пошукової системи Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області, маючи у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків право доступу до інформації, що оброблюється програмними комплексами Інформаційного порталу Національної поліції України, за допомогою електронно-обчислювальної машини (комп`ютеру), за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами, приблизно 15 год. 06 хв. 48 сек. 21.11.2018, перебуваючи на своєму робочому місці в службовому кабінеті №100, який закріплений за УІАП ГУНП в Харківський за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, використовуючи закріплений за нею службовий комп`ютер з ІР-адресою НОМЕР_1 , маючи, відповідно до посадової інструкції, право доступу до адміністрування доступу користувачів до ресурсів ІІПС ОВС регіонального рівня, умисно, усупереч вимогам чинних законодавства, нормативно-правових документів та посадової інструкції, несанкціоновано змінила інформацію, яка оброблюється в програмному комплексі Інформаційного порталу Національної поліції України.
Так, 21.11.2018 о 15.06 ОСОБА_7 , використовуючи особистий пароль та логін входу до програмного комплексу Інформаційного порталу Національної поліції України, не маючи відповідної листа від користувача за підписом керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції на здійснення розблокування користувача - ад`юнкта Донецького юридичного інституту МВС України ОСОБА_10 із логіном HA_OANV, усупереч вимогам розділу VII Порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Голови Національної поліції України №961 від 19.10.2018, безпідставно розблокувала доступ користувачу із логіном HA_OANV до Інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Адмінпрактика».
Одночасно встановлено, що 21.11.2018 старший інспектор відділу супроводження ІІПС УІАП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 повторно безпідставно внесла зміни щодо розблокування доступу до заблокованих в цей день облікових записів ще 4 користувачів ІПНПУ, а саме о 15:08:02 - HA_PAL (користувач-інспектор сектора реагування патрульної поліції № 3 Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області, який тимчасово виконував обов`язки старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування превентивно діяльності ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 ); 15:09:01 - HA_SAND (користувач - старший інспектор з особливих доручень відділу служби «102» УАЗОР ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 ); 15:09:39 - HA_ANAM (користувач- начальник сектору реагування патрульної поліції № 2 Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 ); 15:10:09 - HA_KOLV (користувач - старший інженер зв`язку Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 ).
У подальшому, 03.12.2018 о 11.59 невстановленими на даний час у ході досудового розслідування службовими особами ГУНП в Харківській області, які діяли спільно та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , до Інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Адмінпрактика», за допомогою комп`ютеру з ІР-адресою, НОМЕР_2 , який знаходиться у службовому приміщенні УПП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 315, користувачем з логіном HA_OANV, внесені зміни стосовно винуватості ОСОБА_15 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за протоколом БД №068300, а саме: дані щодо прийнятого рішення по вказаному адміністративному правопорушенню з визнання винуватим змінено на закриття адміністративного провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, відповідно шляхом зміни у графі «PR» позначки «1» на «14».
5.06.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, а саме у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, вчинену особою, яка має право доступу до неї, вчинену повторно та за попередньою змовою групою осіб (а.п.13-21).
5.06.2020 слідчий Першого Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область та слідчих Регіональної прокуратури Прокуратури Харківської області ОСОБА_16 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин,що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 на думку ініціатора клопотання з таких причин:
особисте зобов`язання - у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід не зарадить зазначеним вище ризикам, можливо підозрювана ОСОБА_7 вчине інше кримінальне правопорушення;
особиста порука, - у зв`язку з відсутністю осіб, які заслуговують на довіру, та які могли б дати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_7 покладених обов`язків, передбачених до ст. 194 КПК України;
застава - через відсутність коштів у підозрюваної ОСОБА_7 та її рідних чи знайомих останньої.
Відповідно до положень статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 181 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування запобіжного заходу та умови, за яких продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту є можливим.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому, слідчим суддею на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозру яку їй повідомлено, є вірогідними та достатніми для застосування щодо підозрюваної обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема даними: висновку службового розслідування за фактом несвоєчасного блокування користувача з логіком HA_OANV, відповідно до яких у частині безпідставного розблокування 21.11.2018 користувача з логіком HA_OANV, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_7 , протоколу допиту свідків: ОСОБА_17 від 18.05.2020; ОСОБА_18 від 15.05.2020; ОСОБА_19 від 13.05.2020 відповідно до яких щоб змінити інформацію, яка обробляється в програмному комплексі Інформаційного порталу Національної полвіції України потрібно мати право доступу до адміністрування користувачів до ресурсів ІІПС ОВС регіонального рівня, яке і мала ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у яких їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначеного у клопотанні ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що у свою чергу дає підстави для застосування до підозрюваної одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Згідно до ч. 1 ст. 194 КПК України Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час апеляційного перегляду прокурор не довів наведені в клопотанні про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 обставини, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Крім того прокурором не доведено, що ОСОБА_7 може: знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин,що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що лише запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатний запобігти вказаним вище ризикам.
При обранні запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання колегія суддів враховує: тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій в разі доведення її вини у вчиненні інкримінованого їй злочину; вік та стан здоров`я ОСОБА_7 , яка є молодою працездатною особою; за місцем роботи характеризується позитивно; проживає за місцем реєстрації одна та є сиротою; працює в органах поліції та має послужний список; раніше не судима.
Встановлені в даному провадженні обставини не дають колегії суддів підстав вважати, що існують обгрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, про що просять слідчий і прокурор в клопотанні, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків зможе запобігти доведеним в суді ризикам та забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, а сама по собі тяжкість інкримінованого їй кримінального правопорушення не дає підстав для обрання більш суворого запобіжного заходу.
Отже, з огляду на викладене вище, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2020 щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Першого Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Прокуратури Харківської області ОСОБА_20 задовольнити частково.
Застосувати підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід - особисте зобов`язання.
Покласти на підозрювану ОСОБА_7 , обов`язки : прибувати до слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні, а також до слідчого судді, суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування зі свідками визначеними слідчим або прокурором; не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчих: ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 .
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4