Ухвала
Іменем України
14 липня 2020 року

м. Київ
справа № 572/3892/18

провадження № 51-5828 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року,
встановив:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 08 січня 2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про зарахування останньому в строк покарання строк попереднього ув`язнення. На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_5 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2009 року по 14 жовтня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року скасовано ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 08 січня 2020 року. Постановлено відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2009 року по 14 жовтня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання".

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 28 квітня 2020 року. Вважає, що ОСОБА_5 має бути зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2009 року по 14 жовтня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Водночас судовим рішенням, яке перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, є рішення постановлене судом по суті кримінального провадження щодо визнання особи винуватою у вчиненні злочину, виправдання особи, застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру тощо.
У статті 539 КПКвизначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 6 статті 539 КПКпередбачено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Отже, оскільки оскаржуване рішення апеляційного суду стосується питань, пов`язаних із виконанням вироку, то воно не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому колегія суддів вважає за необхідне на підставі пункту 1 частини 2 статті 428 КПКвідмовити у відкритті касаційного провадження.

Розглядаючи питання про відмову у відкритті касаційного провадження, колегія суддів враховує, що захисник у своїй касаційній скарзі ставить вимогу про передачу провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Так, захисник вказує, що кримінальне провадження містить виключну правову проблему. Обґрунтовує тим, що в судовій практиці існують відмінні, на його думку, правові позиції щодо застосування частини 5 статті 72 КК.
Розглянувши вимоги захисника, Суд приходить до такого висновку.
Зокрема, законодавцем визначені підстави і порядок передачі кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду у статтях 434-1, 434-2 КПК, тобто віднесені до стадії касаційного розгляду.

Відповідно до вимог частини 5 статті 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
Згідно з частиною 1 статті 434-2 КПК питання про передачу кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Водночас прийняття рішення про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду під час вирішення питання дотримання вимог подачі касаційної скарги та відкриття касаційного провадження по ній є завчасними.
Таким чином, вимоги захисника про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду є передчасними.
На підставі наведеного, керуючись частиною 2 статті 428КПК, Суд
постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3