27.10.2020
Справа № 639/6448//20
Провадження № 1-кп/642/892/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого- ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
В підготовче судове засідання потерпілі не з`явились, дані про отримання ними судових повісток відсутні.

Прокурор ОСОБА_3 вважав необхідним відкласти підготовче засідання у зв`язку з неявкою потерпілих.

Інші учасники процесу не заперечували проти відкладення підготовчого засідання.

Відповідно до положень ч.2 ст. 314 КПК України, з метою дотримання прав потерпілих суд вважає необхідним підготовче засідання відкласти, повторити їх виклик в підготовче засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що останній звинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, строк тримання його під вартою спливає, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливо до спливу строку тримання його під вартою закінчити судовий розгляд справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. В обґрунтування клопотання послався на недоведеність зазначених стороною обвинувачення ризиків, незаконність тримання його під вартою після спливу дії ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова 22 жовтня 2020 року. Також зазначив, що до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою він працював у приватного підприємця та отримував дохід. Він постійно винаймав житло, де проживав разом з цивільною дружиною- ОСОБА_7 , 1988 року народження, та дитиною 14 років. Дружина залишилась без його підтримки та померла внаслідок захворювання. Просив врахувати вказані обставини та змінити запобіжний захід на домашній арешт, пославшись на практику Європейського суду з прав людини.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання підзахисного. Зазначив, що з 22 жовтня 2020 року ОСОБА_5 незаконно тримається під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти клопотання обвинуваченого. Також зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовженою ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає, а клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 23 липня 2020 року стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 168 160 грн. ., який продовжено до 22 жовтня 2020 року.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_5 залишено під вартою до вирішення питання продовження строків тримання під вартою судом першої інстанції, але не довше ніж до 29 жовтня 2020 року включно, в умовах Харківської установи виконання покарань. Вказана ухвала набрала законної сили з моменту проголошення.

Отже, посилання сторони захисту на незаконність тримання обвинуваченого під вартою є необґрунтованим.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Виходячи з наведених положень, вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд приходить до висновку про наявність стосовно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме 18 крадіжок з проникненням у сховище, повторно, у тому і числі за попередньою змовою групою осіб, санкцією ч.3 ст 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Він не працює, не має офіційного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики на даний час не зменшились, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Доказів щодо наявності на його утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що він посилається, обвинувачений суду не надав. Як він пояснив, він не є батьком цієї дитини, остання є дочкою його померлої цивільної дружини.
За таких обставин аргументи сторони захисту не є достатніми для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу як на домашній арешт, так і на інший більш м`який запобіжний захід, та слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.
Суд вважає, що таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи - тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Керуючись ст. ст. 183, 197, 314, 322, 197, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкласти підготовче засідання у зв`язку з неявкою потерпілих на 12 листопада 2020 року 12 год. 00 хвил.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 25 грудня 2020 року включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі протягом дії ухвали або у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- не відлучатися із м. Харкова, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого по даному кримінальному провадженню застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава буде звернута в дохід держави.
Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 25 грудня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1