Справа № 453/1213/20
№ провадження 1-кп/453/171/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
та потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кавсько, Стрийського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого на посаді помічника машиніста електровоза в ПрАТ «Львівська залізниця», раніше не судимого;
та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Стрийського міського суду Львівської області від 02.06.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 09 серпня 2020 року о 22 год. 58 хв., перебуваючи біля боулінг клубу, що за адресою: АДРЕСА_3 , побачили на стіні рекламний щит у вигляді «смайлика» і цей час у них виникла попередня змова на вчинення крадіжки чужого майна. В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою, групою осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переконавшись в тому, що їхні дії ніхто не бачить та за ними ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу зняли з стіни клубу елемент рекламного щита, який належить ОСОБА_6 та кинули в кювет.
Після чого, 10.08.2020 року близько 02 год. 05 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрадений ними елемент рекламного щита завантажили в автомобіль марки «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , котрий перебував за кермом і не був обізнаний про злочинні наміри останніх та вивезли його.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорювали, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовилися. Просили їх суворо не карати, оскільки вони щиро розкаюються у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачені свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених.
На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинувачених, дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони, вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили нетяжкий злочин.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 , обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 23.10.2020 року Стрийським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_5 , обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 23.10.2020 року Стрийським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_5 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 185 України, у виді позбавлення волі, звільнивши їх від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався та, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132,177,178 КПК України і дані про їх особи, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.
Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Речові докази: рекламний щит, який зберігається в камері зберігання Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області повернути власнику - ОСОБА_6 ; DVD диск з відеозаписом з вуличних камер спостереження, що по вул. Івана Франка в смт. Славське Сколівського району Львівської області за період часу з 21 год. 09.08.2020 року по 04 год. 10.08.2020 року, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при такому.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя