Справа № 344/9112/20
Провадження № 11-сс/4808/185/20
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2020 року про відмову в задоволенні її скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
апелянта ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає ухвалу необґрунтованою, прийнятою поспішно, без встановлення дійсних обставин та належної оцінки поданих доказів. Пояснює, що всупереч вимогам ст. 22 КПК України починаючи з 19 лютого 2020 року при наявності відповідних ухвал станом на 03 серпня 2020 року з матеріалами кримінального провадження вона не ознайомлена, посилається на злісне ухилення від виконання постановлених ухвал, службову недбалість. Наголошує на приписах ч. 1 ст. 214 КПК України, стверджує, що слідчий, прокурор зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань без будь-якої перевірки викладених у повідомленні обставин. Зазначає, що звернулася до прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак всупереч положенням ст. 214 КПК України відомості не було внесено до реєстру.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що 14 липня 2020 року ОСОБА_7 звернулася до керівника Івано-Франківської обласної прокуратури із заявою-скаргою про вчинення злочину слідчою ОСОБА_9 та про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 27 червня 2020 року № 0000584, в якій зазначила про факти, зокрема, грубої, на її думку, безвідповідальності та злочинної недбалості слідчої ОСОБА_9 , у зв`язку з чим просила, скасувати відповідну постанову про закриття кримінального провадження та внести відповідні відомості за ст.ст. 382, 365, 367 КК України до ЄРДР. Супровідним листом в.о. начальника управління прокуратури області від 17 липня 2020 року № О4/2/2-165-15 звернення ОСОБА_7 було направлено за належністю до Івано-Франківської місцевої прокуратури для організації розгляду та вжиття, за наявності порушень, заходів реагування. В судовому засіданні прокурор зазначила про те, що оскільки у своєму зверненні ОСОБА_7 не навела достатньо даних, які б свідчили про вчинення слідчою Івано-Франківського ВП ГУНП України Івано-Франківської області ОСОБА_9 злочину, прокуратурою області не вбачається підстав для внесення відомостей за її заявою до ЄРДР. На думку ОСОБА_7 , не внісши зазначені нею в заяві відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність. В той же час, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_7 від 14 липня 2020 року, а також з її пояснень в судовому засіданні, в даній заяві ОСОБА_7 не навела достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення слідчою за ст. ст. 382, 365, 367 КК України, не надала належних доказів на підтвердження своїх доводів. При цьому, незгода сторони кримінального провадження із процесуальними рішеннями чи діями слідчого, як незгода з бездіяльністю останнього, не може автоматично свідчити про наявність підстав для притягнення слідчого до кримінальної відповідальності, чи ініціювання такого, оскільки чинним КПК України передбачено відповідний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість вимог скарги ОСОБА_7 , а тому не вбачає підстав для задоволення скарги.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_7 просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу, наголошує, що відповідна посадова особа не виконує судові рішення, вчиняє кримінальні правопорушення;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України № 4?р (ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Визнання Конституційним Судом України положення ч. 3 ст. 307 КПК України в цій частині неконституційним, свідчить про те, що ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що має місце в даному випадку, підлягають апеляційному розгляду.

ОСОБА_7 наголошує, що її скарга підлягала до задоволення слідчим суддею, оскільки відповідно до приписів ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані були внести відомості про кримінальні правопорушення за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань без будь-якої перевірки викладених у заяві обставин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії уповноваженої особи Івано-Франківської місцевої прокуратури, якій Прокуратурою Івано-Франківської області було передано заяву ОСОБА_7 (а.п. 22), не відповідають вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Зі змісту заяви ОСОБА_7 вбачається, що 14 липня 2020 року вона повідомила орган досудового розслідування про вчинення кримінальних правопорушень, ініціюючи здійснення уповноваженою особою дій, передбачених ст. 214 КПК України.

Приписами ст. 214 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої особи (слідчого чи прокурора) здійснити фіксацію ЄРДР наданих заявником відомостей про кримінальне правопорушення, не залежно від висновку про відсутність ознак складу кримінального правопорушення та необхідністю у зв`язку з цим проведення відповідної перевірки. При цьому повноваження цієї особи не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Доводи про те, що в заяві не наведено достатньо даних, які б свідчили про вчинення слідчою кримінальних правопорушень не відповідають приписам ст. 214 КПК України, оскільки перевірка такої заяви повинна проводитись в рамках кримінального провадження, вже внесеного до ЄРДР.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідна уповноважена посадова особа Івано-Франківської місцевої прокуратури була зобов`язана невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, однак всупереч до вимог КПК України вищевказані процесуальні дії не було вчинено.

Згідно приписів п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин, скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 -310, 407, 419,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити, зобов`язати Івано-Франківську місцеву прокуратуру внести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, вказані в її заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5