Справа № 583/2696/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка обвинувальний акт, що надійшов від Охтирської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 02.05.2019 року та №0000327 від 20.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що останній маючи непогашені у встановленому законом порядку судимості, обвинувачується у вчиненні в період визначеного за попереднім вироком іспитового строку ряду інших тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі насильницького характеру, ніде не працює, проживає в одному населеному пункті із свідками та потерпілими, існують обґрунтовані підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, оскільки ризики, що стали підставою для обрання та продовження судом запобіжного заходу не змінилися.

Обвинувачений проти заявленого прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу не заперечував, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, маються заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2019 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 06.08.2019 року (а. с. 12-15 том-1).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.08.2019року в підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 02.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24 години 30.09. 2019 року включно (а. с. 55 том-1).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.09.2019року в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 20.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 187 КК України та об`єднано з кримінальним провадженням №0000273 від 02.05.2019 року та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24 години 15.11. 2019 року (а. с. 108-109 том-1).

У подальшому обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області неодноразово продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу закінчується о 24 год. 17.07.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до підпункту «с» п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 187 КК України та злочину середньої тяжкості передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, наявний ризик переховуватися від суду.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, скоїв ряд злочинів в період випробувального строку, з урахуванням його віку, не має міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що з метою запобігти спробам переховуватися від суду, та що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, існують, вони не змінилися, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Медичних довідок, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_3 в умовах тримання під вартою, суду не надано.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд дійшов висновку не визначати обвинуваченому розмір застави.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «W проти Швеції» від 26.01.1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.
На думку суду, тримання обвинуваченого під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогам ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 на домашній арешт не заслуговують на увагу з вищевикладених підстав.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 331, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 год. 10 вересня 2020 року.

Строк дії ухвали в частині строку тримання під вартою визначити до 24 год. 10.09.2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом семи днів з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1