Номер провадження: 11-кп/813/1697/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року в кримінальному провадженні №0001140 від 20.05.2019 року, -

встановив:
оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.03.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1, 2 ст. 185, 70 КК України до 4 місяців арешту,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком від 06.03.2020 р. Київського районного суду м. Одеси за ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк покарання термін його попереднього ув`язнення у період з 26.11.2019 року, тобто з моменту його фактичного затримання, по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 26.11.2019 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишений без змін.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Як вбачається з вироку, 19 травня 2019 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 перебував у приміщенні магазину «ЕВА», який належить ТОВ «РУШ» та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, буд. 6.
Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , підійшов до вітрини та взяв коробку з чоловічою туалетною водою «Лалік Енкре Нуар», об`ємом 100 мл, вартістю 501 гривня 27 копійок, після чого поклав її до корзини. Через деякий час, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, дістав з коробки з - під чоловічої туалетної води «Лалік Енкре Нуар» захисні датчики, які залишив на полиці вітрини магазину.
Надалі ОСОБА_8 , не розрахувавшись за вищевказаний товар на касі магазину, пройшов повз касову зону та лінію контролю, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши Товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» матеріальну шкоду на суму 501 гривня 27 копійок.
Крім того, 26.07.2019 приблизно о 14 годині 54 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщені торгівельного залу супермаркету «Таврія Плюс», ТЦ «Сади Перемоги», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, буд. 28, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 зайшов до рибного відділу магазину, де взяв з вітрини дві банки ікри лососевої зернистої, вагою 200 г., марки «Шаланда», вартістю 614 гривень 31 коп. кожна, після чого поклав їх до корзини.
Через деякий час, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 дістав з корзини дві банки вищевказаної ікри та поклав до своєї сумки, яку заздалегідь заготовив.
В подальшому, ОСОБА_8 , не розрахувавшись за вищевказаний товар на касі магазину, пройшов повз касову зону та лінію контролю, після чого покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши Приватному підприємству «Таврія Плюс» матеріальну шкоду на суму 1228 гривень 63 копійок.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через тяжкість покарання та ухвалити новий вирок, яким пом`якшити покарання, посилаючись на те, що покарання, призначене судом, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, так як в судовому засіданні він щиро розкаявся, а представники потерпілих матеріальних, психологічних претензій до нього не мають. Також зазначив, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства на певний строк, тим самим порушив процесуальне та кримінальне законодавство України.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали доводи, наведені в апеляційній скарзі та просили задовольнити їх в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Мотиви апеляційного суду.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Ці обставини ніким не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про невірне застосування судом вимог кримінального закону при призначенні покарання, з підстав його суворості, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 , і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 остаточне покарання за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, яке, в свою чергу, майже дорівнює мінімальному строку покарання, передбаченому ч.2 ст.63 КК України та санкцією ч.2 ст.185 КК України, що не може свідчити про надмірну суворість призначеного покарання.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що відносно ОСОБА_8 25.06.2020 року ухвалено іще один вирок за вчинення крадіжки чужого майна, чого не заперечувала сторона захисту.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, тобто схильний до вчинення кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що призначене йому покарання, за сукупністю злочинів, є справедливим і призначено у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, що спростовує доводи апелянта про тяжкість та несправедливість призначеного покарання. Підстави для застосування положень ст.75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства.

З огляду на зазначене, доводи обвинуваченого, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , призначене обвинуваченому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, про що просить апелянт, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
ВирокПриморського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4