Справа № 699/499/20
Номер провадження 1-кс/699/133/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 рокум.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ОВС криміналіста слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене з виконувачем обов`язків начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 01.07.2020 року за №0000271, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий ОВС криміналіст слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з виконувачем обов`язків начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернулася з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 01.07.2020 року за №0000271, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2020 року, близько 00:30 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, маючи на меті позбавлення життя іншої людини, наніс чотири удари сокирою в обличчя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді 4 різано-рубаних ран обличчя, перелому верхньої щелепи та перелому основи склепіння черепа, внаслідок чого помер на місці від отриманих травм.

За даним фактом 01.07.2020 року слідчим СВ Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 01.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Він же, 27.06.2020 року, близько 00:45 години, діючи таємно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проник до гаражного приміщення, яке знаходиться на території домоволодіння, що належить ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , через вхідні двері, які були незамкнені, без дозволу потерпілого не маючи ні дійсного, ні уявного права на керування чи розпорядженням автомобілем ВАЗ 2109 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 України, зареєстрований на ОСОБА_9 , 1972 року народження зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно заволодів транспортним засобом, після чого керуючи вказаним вище автомобілем з місця вчинення злочину зник, а транспортним засобом розпорядився на власний розсуд.

За даним фактом 02.07.2020 року слідчим СВ Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 02.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

05.07.2020 року постановою прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури матеріали кримінального провадження №0000271 від 01.07.2020 року розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та кримінальне провадження №0000273 від 02.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, об`єднані та їм присвоєно загальний номер 0000271.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст.115, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.

06.07.2020 року ОСОБА_5 оголошено та вручено підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 07.07.2020 року, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 45 днів з 07.07.2020 року по 20.08.2020 року.

Постановою виконувача обов`язків керівника Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 10.08.2020 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 06.10.2020 року.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 року ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строк дії ухвали до 06.10.2020 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08.09.2020 року, апеляційну скаргу прокурора на вказану ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 року, було задоволено та запобіжний захід відносно ОСОБА_5 було змінено з домашнього арешту на тримання під вартою до 06.10.2020 року.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, складеного у період часу з 01.07.2020 року по 02.07.2020 року; протоколом огляду місця події від 02.07.2020 року; протоколом огляду місця події від 02.07.2020 року; протоколом обшуку від 06.07.2020 року; протоколом обшуку від 06.07.2020 року; протоколом огляду місця події від 06.07.2020 року; протоколом обшуку від 06.07.2020 року; протоколом огляду предмету від 02.07.2020 року; протоколом огляду предмету від 02.07.2020 року; показами свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 02.07.2020 року; показами свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.07.2020 року за участю свідка ОСОБА_12 ; показами свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 06.07.2020 року; показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Слічий зазначає, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 06.10.2020 року, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, був знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, це дає підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може на них незаконно впливати, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працевлаштований, тому не має жодного джерела доходів, перебуваючи на волі, може не з`являтися до слідчих органів та виїхати на заробітки, тісними соціальними зв`язками не пов`язаний, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, тому, під страхом покарання, яке йому загрожує у відповідності до ч. 1 ст. 115 КК України, що відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, може переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Зважаючи на характер вчиненого злочину, а саме при яких обставинах, з якою жорстокістю, зухвалістю та цинізмом було скоєно вбивство ОСОБА_8 , вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Посилаючись на наведене, просив продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні, прокурор просив задоволити клопотання слідчого.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та, за необхідності, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету. Обґрунтовуючи свою позицію, захисник послався на те, що жоден з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не мав свого прояву, зокрема: ОСОБА_5 не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду і, перебуваючи на домашньому арешті, весь час знаходився вдома і з`являвся на всі виклики слідчого та суду; не знищував, не ховав і не спотворював будь-які з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вони всі вилучені слідством; не чинив незаконного впливу на потерпілих, свідків чи експертів; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим шляхом, а навпаки давав змістовні та правдиві покази; не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення. Крім того, захисник посилався на те, що: «вагомість» наявних доказів кваліфікації дії ОСОБА_5 є вкрай сумнівною; досі не завершена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_8 і не встановлена причина його смерті; не перевірена версія спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень під час самооборони від нападу ОСОБА_8 ; не перевірені доводи ОСОБА_5 про те, що він забрав автомобіль ОСОБА_8 за попередньою домовленістю для його продажу. Також, просив врахувати: молодий вік ОСОБА_5 ; тяжкий стан здоров`я, а саме хронічне захворювання нирок, лікування якого в умовах СІЗО не можливе і воно прогресує; те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, а саме співмешкає з цивільною дружиною ОСОБА_17 у зйомній квартирі та приймає участь в утриманні трьох неповнолітніх дітей своїх сина та доньки, а також доньки своєї співмешканки, всіляко допомагає батькам інвалідам ІІ групи; ОСОБА_5 має вищу освіту та постійне місце роботи, є придатним до служби в армії, військовозобов`язаний; позитивно характеризується; постійно та стабільно заробляє на своє, дружини, дітей і батьків прожиття; є несудимим та став на шлях виправлення; бажає відшкодувати шкоду родині ОСОБА_8 . На підтвердження своєї позиції, захисник надав суду відповідне письмове клопотання та додатки до нього.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому, підозрюваний визнав те, що наніс потерпілому тілесні ушкодження, проте зазначив, що це була самооборона. Також, підозрюваний не заперечив той факт, що після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , сівши у автомобіль останнього, покинув місце події, але мотивує це тим, що вони з потерпілим напередодні домовились, що він продасть автомобіль останнього у м. Черкаси.

Заслухавши доводи прокурора, думку захисника та пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

06.07.2020 року ОСОБА_5 оголошено та вручено підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 07.07.2020 року, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 45 днів з 07.07.2020 року по 20.08.2020 року.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 року ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строк дії ухвали до 06.10.2020 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08.09.2020 року, апеляційну скаргу прокурора на вказану ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 року, задоволено та запобіжний захід відносно ОСОБА_5 було змінено з домашнього арешту на тримання під вартою до 06.10.2020 року.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 01.10.2020 року було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, а саме до 06.12.2020 року.

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням та просив продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення застави, оскільки термін запобіжного заходу спливає 06.10.2020 року.

При вирішенні питання про можливість та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_18 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий, у клопотанні про продовження запобіжного заходу, зазначив, що метою застосування запобіжного заходу, у даному випадку, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За нормами ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, з викладеного вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і, за наявності підстав, вичерпний перелік яких встановлений ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», приведене поняття «обгрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» від 13.04.2014 року також зазначає, що обґрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа вчинила кримінальне правопорушення.

Доводи слідчого, зазначені у клопотанні та підтримані прокурором у судовому засіданні, а також не спростовані захисником та підозрюваним, вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 1 ст.115, ч. 2 ст. 289 КК України, тобто останній об`єктивно підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя, разом з положенням КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, згідно якого, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими, шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи вище наведене та те, що сторона захисту посилалась на сумнівну вагомість наявних доказів вини ОСОБА_5 у інкримінованих йому злочинах, на не перевірку версій підозрюваного щодо подій, які сталися, тобто на недоведеність вини підозрюваного, то, як зазначено вище, питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування (терміни якого ще не закінчені) та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Щодо посилань захисника та підозрюваного на те, що, знаходячись під домашнім арештом в період часу з 12.08.2020 року по 08.09.2020 року, підозрюваним умови останнього порушені не були, то слідчий суддя приймає це до уваги.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має вищу освіту, що підтверджується відповідною копією диплому.

Також, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний має двох неповнолітніх дітей сина та дочку, які мають інше прізвище та, як зазначив підозрюваний, проживають у Дніпропетровській області, проте до суду не додано жодного доказу, що вони перебувають на його утриманні.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний спільно проживає, без реєстрації шлюбу, з жінкою, яка має неповнолітню доньку, проте жодного доказу про те, що вони перебувають на його утриманні, не додано. Як не додано доказів того, що ОСОБА_5 , як зазначав захист, «заробляє на прожиття своє, дружини, дітей і батьків…».

Так, захист зазначив, що ОСОБА_5 має постійне місце роботи, а в судовому засіданні підозрюваний повідомив, що офіційно працює, назвавши посаду, назву підприємства та його адресу, проте, враховуючи термін його перебування під вартою, та запитання щодо офіційного звільнення, почав плутатися, не зумівши вказати чи працює офіційно, чи неофіційно, чи був наказ про його влаштування на роботу, чи наказ про звільнення тощо. Тобто, доказів наявності працевлаштування підозрюваного суду не надано, тому, відповідно, його джерела доходів невідомі.

Щодо адреси проживання підозрюваного, то останній зазначив місце реєстрації АДРЕСА_3 . Проте, почав плутатися в адресах проживання і, лише за підказки захисника, назвав адресу. Так, у повідомленні про підозру та ухвалі Лисянського районного суду Черкаської області була встановлена адреса місця проживання АДРЕСА_4 . Згідно ухвали Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 року, місце проживання ОСОБА_5 встановлено - АДРЕСА_5 , за якою йому було встановлено цілодобовий домашній арешт. Під час перебування під домашнім арештом (з 12.08.2020 року по 08.09.2020 року), підозрюваний змінив місце проживання та став проживати, за його словами, по АДРЕСА_5 (стороною захисту додано копію договору оренди квартири (будинку) у приватної особи від 01.09.2020 року, де орендарем зазначена ОСОБА_17 ).

Щодо, як зазначив захист, тяжкого стану здоров`я підозрюваного, хронічного захворювання, яке прогресує, то до матеріалів клопотання додано копію медичної карти, копії виписок з медичних карток стаціонарного хворого, копії медичних обстежень та проведених аналізів. Так, з вказаних документів вбачається, що підозрюваний, дійсно, в період з 2013 по 2016 роки мав досить тяжкі захворювання нирок. Проте, за 2017-2019 роки будь-яка інформація про хворобу відсутня. Наявні лише дослідження у 2020 році, згідно яких, стан підозрюваного не є таким, що перешкоджає йому знаходитися в умовах СІЗО.

Окрім того, сам захисник зазначив, що підозрюваний є придатним до військової служби.

Щодо позитивної характеристики ОСОБА_5 , копія якої знаходиться у матеріалах справи, яка видана 08.01.2020 року головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» на громадянина ОСОБА_5 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_6 , то слідчий суддя не може прийняти її до уваги, оскільки, враховуючи її дату та зміну місць проживання підозрюваним, вона є неактуальною.

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 неодноразово був засуджений за корисливі злочини, зокрема за злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, чого він сам не заперечував. Такі його дії вказують на те, що останній на шлях виправлення не ставав, незважаючи на покарання, продовжував з часом вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що він може продовжувати вчиняти нові злочини.

Слідчий суддя бере до уваги те, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким, пов`язаний із застосуванням насильства, яке призвело до загибелі людини. Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не повідомив правоохоронні органи про нанесені потерпілому тілесні ушкодження, не навідавшись до останнього після подій (хоча зазначив, що вони були приятелями), з місця події зник і був затриманий працівниками поліції лише через деякий час.

Таким чином, враховуючи все вище викладене та те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів; неодноразово був засуджений за корисливі злочини, що дає підстави вважати, що останній схильний до скоєння злочинів, може продовжувати злочинну діяльність, а також з метою уникнення покарання, може ухилитися від слідства та суду; може тиснути на свідків або іншим чином впливати на хід слідства; джерела його доходів невідомі, тому доцільно вирішити питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, відповідності особі підозрюваного та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для скасування обраного чи обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненому із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, рішенням КСУ у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 року № 4-р/2019, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого ОВС криміналіста слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задоволити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів, тобто по 30.10.2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника відмовити.

Зобов`язати працівників Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області повідомити родичів ОСОБА_5 про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на Корсунь-Шевченківське ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали, після її оголошення, негайно вручити підозрюваному.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 06.10.2020 року.

Слідчий суддяОСОБА_1