Справа № 359/7536/20
Провадження №1-кс/359/1983/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 304 КПК України по скарзі адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, яка полягає у відмові у внесенні змін до персонально-довідкового обліку ЄІС МВС України, -

в с т а н о в и в :
24.09.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена скарга на бездіяльність Бориспільської місцевої прокуратури Київської області.

Перевіривши матеріали скарги, вважаю, що скарга має бути повернута особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, визначені у ч. 1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Таким чином, ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Однак, пунктом 1 даної статті визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При цьому, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 09 листопада 2012 року № 1640/0/4-12 "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" у статті 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема у бездіяльності слідчого, прокурора, проявом якої є нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. У такому разі слід зазначити про наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Також в узагальненні "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування", лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, у розділі 1.3, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчиняти певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Наведена ознака відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України, і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Як вбачається зі змісту скарги адвоката ОСОБА_2 , в ній йдеться мова про оскарження бездіяльності прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, яка полягає у відмові у внесенні змін до персонально-довідкового обліку ЄІС МВС України.

В той же час, слідчим суддею встановлено, що 20.08.2020 року за № 40-2999-20вих в.о. керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 надано відповідь на подану заяву ОСОБА_3 про внесення змін до персонально-довідкового обліку МВС України.

Разом з тим, оскарження такого рішення прокурора на досудовому розслідуванні не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так само, зі змісту скарги не вбачається, що наявна бездіяльність прокурора чи слідчого у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. При цьому яку саме бездіяльність допустив прокурор в даному кримінальному провадженні матеріали скарги не містять.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що в порядку ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого (прокурора) лише про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, тощо. Перелік відповідних слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій визначено ст.ст. 223-275 КПК України.

З цього приводу, слідчий суддя вважає, що адвокатом ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність прокурора, що не може бути предметом оскарження згідно вимог ст. 330 КПК України в порядку нагляду за досудовим розслідуванням слідчим суддею.

В іншому випадку, у відповідності до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що адвокатом ОСОБА_2 оскаржується дія (рішення) прокурор та бездіяльність слідчого, що не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, тобто подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому ст.303 КПК України.

При цьому, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Встановлено, що адвокат ОСОБА_2 звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, а тому скаргу адвоката ОСОБА_2 необхідно повернути заявнику.

Відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням вимог до таких скарг з урахуванням необхідності подання заяви про поновлення строку на звернення до суду та наявності доказів поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, яка полягає у відмові у внесенні змін до персонально-довідкового обліку ЄІС МВС України, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали, в разі якщо ухвала постановлена за відсутності особи, то вона може бути оскаржена протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1