У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7230/20

№ 1-кс/183/1787/20

29 грудня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001513, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

встановив:

слідчий Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській області звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у слідчому відділі Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 50001513 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 грудня 2020 р., близько20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступивши у попередню змову з ОСОБА_6 . Діючи з корисливих мотивів, прийшли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, шляхом віджиму дверей, проникли до автомобіля марки Газель д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований на території вищевказаного домоволодіння, цілковито усвідомлюючи протиправний характери своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснюють таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрали майно, що належить ОСОБА_7 , а саме акумулятор марки «Forse», який на момент крадіжки знаходився у автомобілі та бензопилу марки «Кіровець».Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з місця скоєння даного кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріального збитку на суму 1 900 грн.
24 грудня 2020 року в період часу з 19 год. 10 хв. по 19 год. 20 хв. слідчим Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській області, був проведений огляд предмета, а саме однієї пари кросівок марки «Adidas», чорного кольору, які надав для огляду добровільно ОСОБА_5 . Вилучена одна пара кросівок, поміщена до спец. пакету ЕХР0459499.
Враховуючи вимоги ст.170, ст.236 КПК України, беручи до уваги, що одна пара кросівок марки «Adidas», чорного кольору, які надав для огляду добровільно ОСОБА_5 , є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що незастосування арешту майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезгаданого майна, слідчий просив накласти арешт на вказаний предмет з метою забезпечення даного речового доказу.
У судове засідання слідчий Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 не з`явилася, про день та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, підтримавши його, тому слідчий суддя вважає, що неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відомості про зазначене кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 24 грудня 2020 року за № 0001513, за ознаками ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно протоколу огляду предмета від 24.12.2020 року, видані ОСОБА_5 кросівки було вилучено та поміщено до спец пакета ЕХР0459499.
Постановою слідчого від 25.12.2020 р. зазначене вище вилучене майно визнано та залучено до кримінального провадження як речовий доказ.
Отже, з метою запобіганню зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоди кримінальному провадженню, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище тимчасово вилучене майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: - існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; - потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; - може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що кросівки марки «Adidas» чорного кольору,є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення збереження речового доказу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

постановив :

накласти арешт на кросівки марки «Adiddas» червоного кольору, які було вилучено 24 грудня 2020 року у ОСОБА_5 з забороною розпорядження або користування вказаним майном.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 .
Копію ухвали суду направити власнику ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1