Справа № 524/8202/20
Провадження № 1-кп/524/228/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001870 від 04.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, студента 4 курсу Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського, не одруженого, військовозобов,язаного , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України.
Крім цього, у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла угода, укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості від 07.12.2020 року, якою досягнуто наступних умов.
Слідчим другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_6 07.12.2020 року повідомлено про зміну підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України за наступних обставин: на початку 2019 року у працівника правоохоронного органу - особи 1 та його знайомого - студента Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського ОСОБА_5 виник злочинний умисел на здійснення несанкціонованого збуту інформації з обмеженими доступом, яка зберігається в інформаційних базах та системах Національної поліції та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому, ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з працівником правоохоронного органу - особою 1, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме , повинен був підшукувати замовників щодо пошуку інформації, отримувати від замовників та перерозподіляти грошові кошти, передавати замовникам інформацію з обмеженим доступом, а працівник правоохоронного органу - особа 1 повинен, використовуючи своє службове становище та користуючись своїми зв`язками у правоохоронних органах, отримувати відповідну інформацію з обмеженим доступом та передавати її ОСОБА_5 для подальшого збуту за гроші.
Для реалізації вказаного злочинного умислу 14.11.2019 р. ОСОБА_5 за допомогою програми - месенджера «Telegram», користуючись обліковим записом « ОСОБА_7 », розмістив у публічно доступних групах КУПИТЬ/ПРОДАТЬ, «РУПОР ПИАРА», «ДЕЛО:КИЕВ» та інших, оголошення наступного змісту «Пробив по полицейской базе АРМОР-700 грн!, оновлюючи їх періодично, запропонувавши таким чином невизначеному колу осіб послуги щодо незаконного отримання інформації з обмеженим доступом без законних підстав. 20 серпня 2020 року о 12 годині 48 хвилин в якості грошової винагороди за інформацію з обмеженим доступом відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на банківську картку АТ «КБ «Приватбанк», а саме № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 через термінал самообслуговування зараховано грошові кошти у сумі 700 грн.
Відповідно до раніше розподілених ролей, працівник правоохоронного органу - особа 1, перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні чергової частини Кременчуцького РВП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: Полтавська область ,м.Кременчук, пр.-т. Свободи, буд. 166, здійснив копіювання інформації з Інформаційного порталу Національної поліції шляхом фотографування монітора службового комп`ютера з інформацією з ІПНП щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на власний мобільний телефон «iPhone XS», ІМЕІ якого НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 та в подальшому передав її ОСОБА_5 за допомогою програми - менеджеру «Telegram» у його мобільному телефоні.
Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , отримавши у власному мобільному телефоні «iPhone 7» від працівника правоохоронного органу - особи 1 вище вказану інформацію відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді фотокопії екрану монітору з Інформаційного порталу Національної поліції, в подальшому за допомогою програми «Telegram» передав вказані відомості третій особі, чим сприяв витоку інформації, яка зберігається в автоматизованих системах, а саме Інформаційному порталі Національної поліції.
У той же день, о 13 год. 08 хв. ОСОБА_5 відповідно до раніше досягнутих домовленостей з працівником правоохоронного органу - особою 1, з власної банківської картки № НОМЕР_1 , перерахував в якості сплати частини за отриману інформацію з обмеженим доступом грошові кошти у сумі 378,76 грн. на банківську картку АТ «КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить працівнику правоохоронного органу - особі 1.
Відповідно до п. 3 Угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати у підготовчому судовому засіданні обвинувачення в повному обсязі підозри. Також при вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 прокурором враховано такі обставини:

можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні;

процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду;

викриття осіб, причетних до злочину;

економія бюджетних коштів на витрати пов`язані із залученням свідків, які проживають по всій території Полтавської області;

відсутність у провадженні потерпілих осіб, яким завдано шкоду;

особа підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання;

наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину, а також щире каяття ОСОБА_5 у вчинених злочинах, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості;

не перебування ОСОБА_5 на посаді в правоохоронному органі та не здійснення останнім службової діяльності, що унеможливлює застосування відносно нього додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, яке передбачене ч. 3 ст. 362 КК України;

Відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 .

Відповідно до абзацу 4 п. 3 Угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 361-2 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ст. 27 ч.5 КК України , ч. 3 ст. 362 КК України у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання, строк якого визначить суд та встановити обов,язки , передбачені ст. 76 КК України .
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Виходячи із змісту ст.469 КПК України, укладення угоди може ініціюватися у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У пункті 1 частині четвертій статті 469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В абзаці 5 частині 4 ст. 469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим віднесені до нетяжкого і тяжкого злочинів, укладення угоди по яким допускається, а отже угода відповідає вимогам закону.
Вислухавши думку прокурора, яка просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 ., які також просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 472 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні у обвинуваченого ОСОБА_5 з`ясовано, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, судом з`ясовано, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості , яка укладена між прокурором та ОСОБА_5 оскільки угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 27 ч..5 КК України , ст. 362 ч. 3 КК України відноситься до тяжкого злочину, кримінальне правопорушення , передбачене ст. 361-2 ч.2 КК України відноситься до нетяжкого злочину , правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна, існують достатні фактичні підстави для винуватості обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого , який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання , обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого , якими суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів,раніше до кримінальної відповідальності не притягався, також відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, за ч. 2 ст. 361-2 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, покаранню встановленому санкцією ст. 361 -2 ч.2 КК України, ст. 27 ч.5, 362 ч.3 КК України та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством. При призначенні покарання судом обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 27 ч.5, 362 ч.3 КК України у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністюсуд виходить із положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 зі змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання`де зазначено , якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на статтю 69 КК ( 2341-14 ) не потрібно. Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 був співучасником злочину , а саме пособником , на час вчинення злочинів ОСОБА_5 являвся студентом вищого навчального закладу і жодної із посад або діяльніст,ю, з якими було пов`язано вчинення злочинів не обіймав та не займався , злочин вчинено ОСОБА_5 без використання посадового, службового або іншого становища,тому правових підстав для призначення йому додаткового покарання у суду немає. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене з урахуванням вимог ст. 70 ч.1 КК України , оскільки ним було вчинено декілька злочинів , тому шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного судом основного покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців .Суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов,язки : періодично з,являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави у сумі 2860 грн., так як процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи №356 від 25.09.2020 року становлять 5720 грн., але оскільки зазначена експертиза проведена у кримінальному провадженні №0000693 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , матеріали стосовно ОСОБА_5 виділені в окреме провадження №0001870 від 04.12.2020, то процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави у сумі 2860 грн.

Керуючись ст.ст. 314, 368,468, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.12.2020 року в кримінальному провадженні №0001870 від 04.12.2020 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 361-2 , ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання :
за ч. 2 ст. 361-2 КК України у виді двох років позбавлення волі,
за ч.5 ст.27, ст. 362 ч.3 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3-х ( трьох ) років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців.
Відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов,язки : періодично з,являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов,язані із проведенням по справі судової комп`ютерно-технічної експертизи №356 від 25.09.2020 року у сумі 2860 грн.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 361-2 КК України, ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України .
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_5 та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука засудженим, його захисником , з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя: