У Х В А Л А

30 липня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м.Павлограді подання Павлоградського МВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку у відповідності до вимог законодавства стосовно засудженого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

09.07.2020 року до суду з органу пробації надійшло подання про приведення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 року, яким було засуджено ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Вказаним вироком ОСОБА_3 було призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України останнього було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» внесені зміни до ч.1 ст.309 КК України, яка з 01.07.2020 року не передбачає такий вид покарання як позбавлення волі. Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. На підставі викладеного просять вирішити питання про приведення вказаного вироку відповідно до кримінального законодавства.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились. У відповідності вимог ч.5 ст.539 КПК України, суд вирішив розглянути подання за відсутності вказаних осіб.

Згідно положень ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали подання органу пробації та матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.539 КПК України, суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має можливість розглянути питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України, зокрема у разі: коли особа була засуджена до покарання за злочин, караність якого законом не усунена, проте санкція нового закону передбачає більш м`який вид покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, 24.12.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч.1 ст.309 КК України, з якої виключили такий вид покарання як позбавлення волі. Тобто кримінальна караність діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не скасована, проте пом`якшено покарання за вказане діяння.

Відповідно до вимог ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання визначений в ст.74 КК України. Так, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Призначене засудженому ОСОБА_3 покарання останній не відбув, оскільки був звільнений від відбування покарання з випробуванням. Отже, невідбутий строк покарання засудженого ОСОБА_3 складає 1 рік позбавлення волі, що відповідно ст.72 КК України дорівнює 2 рокам обмеження волі.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим пом`якшити призначене покарання засудженому ОСОБА_3 до обмеження волі строком на 2 роки, залишивши без змін вирок суду в іншій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72, 74 КК, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання органу пробації про приведення вироку у відповідності до вимог законодавства стосовно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Пом`якшити покарання ОСОБА_3 , засудженому вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 року за ч.1 ст.309 КК України, до обмеження волі строком на 2 (два) роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1