Справа № 359/6099/20
Провадження №1-в/359/255/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 вересня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2011 року за п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 11 років 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
06.08.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що він за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів, що став на шлях виправлення. Враховуючи вищезазначене просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час перебування в БВК № 119 не довів що став на шлях виправлення, його поведінка та ставлення до праці постійно змінюється.

В судовому засіданні представник адміністрації БВК поклався на розсуд суду щодо поданого клопотання засудженого.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2011 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.70 КК України у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання засудженому рахується з 22.06.2011 року. Зараховано в строк покарання одну добу - 21.06.2011 року час з якого ОСОБА_5 тримався під вартою в Оболонському РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2012 року, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2011 року відносно ОСОБА_5 - залишено без змін.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2011 року набрав законної сили 17.02.2012 року.
Згідно вищезазначеного вироку засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Ухвалою суду від 19.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано в строк покарання перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 22.06.2011 року по 17.02.2012 року, що становить 7 місяців 25 днів.
Початок строку відбування покарання 22.06.2011 року, а кінець строку 26.04.2022 року.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до коментованої ст. 81 КК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 року, передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Таким чином, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Згідно матеріалів особової справи та характеристики на засудженого від 07.08.2020 року, ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 25.06.2011 року. Під час знаходження в ДУ «Київський СІЗО» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. 04.03.2012 року прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)». За час відбування покарання характеризувався позитивно. Отримав 5 заохочень та 3 стягнення правами начальника установи. 31.08.2017 року був переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації. Характеризувався спочатку позитивно, отримав 7 заохочень правами начальника установи, стягнень не мав. Однак в подальшому змінив свою поведінку в негативну сторону та 27.06.2019 року допустив злісне порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, за що отримав стягнення у вигляді 10 діб дисциплінарного ізолятору та 01.07.2019 року був переведений з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації. Неодноразово був етапований до лікувальних закладів, що при ДУ «Бучанська ВК № 85» та ДУ «Вільнянська ВК (№ 20)», останній раз 16.08.2019 року. Характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Засуджений працевлаштований в майстерні установи, а саме на дільниці по поклейці паперових пакетів. За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки. Загалом отримав 15 заохочень та 4 стягнення за порушення встановлених вимог відбування покарання, які були виражені у зберіганні заборонених предметів, порушенні розпорядку дня та вживанні алкогольних напоїв. На даний час характеризується посередньо. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, як позитивної, так і негативної спрямованості, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи по благоустрою установи, зауважень з цього приводу не було. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, а саме «Духовне відродження». Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. 28.07.2016 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії установи, щодо можливості застосування до нього пільги за ст. 101 КВК України, а саме переведення з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, однак йому було відмовлено в застосуванні даної пільги, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення. 07.07.2018 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії установи, щодо можливості застосування до нього ст. 82 КК України, а саме заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, однак засуджений надав заяву про відмову від даної пільги. 30.08.2018 року засуджений ОСОБА_5 повторно розглядався на комісії установи щодо можливості застосування до нього пільги за ст. 101 КВК України, а саме переведення з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, рішенням комісії установи йому було задоволено в застосуванні цієї пільги. 13.06.2019 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії установи щодо можливості застосування до нього пільги за ст. 81 КК України, а саме умовно- дострокового звільнення від відбування покарання, рішенням комісії установи йому було задоволено в застосуванні цієї пільги. 27.06.2019 року засуджений ОСОБА_5 допустив злісне порушення встановленого порядку відбування покарання в зв`язку з чим ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 03.07.2019 року йому було відмовлено в застосуванні даної пільги. Перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до самогубства та членоушкодження. Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєному злочині визнав повністю.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищезазначеного вбачається, що засуджений ОСОБА_5 засуджений за тяжкий та особливо тяжкий злочин, має нестабільну лінію поведінки за весь час відбування покарання. Так, поведінка останнього постійно змінюється, та засуджений характеризується то з позитивної, то з негативної сторони, що не може свідчити про те, що засуджений такою поведінкою доводить своє виправлення. Окрім заохочень має також і стягнення. Факт погашення останніх не може свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування умовно-дострокового звільнення по відношенню до засудженого ОСОБА_5 оскільки вважає виправлення останнього сумнівним.

Таким чином, враховуючи, що основною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не є сумлінною, оскільки вона нестабільна. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Злочини за вчинення яких був засуджений ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких та особливо тяжких.

Таким чином, незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину строку покарання, матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2019 року аналогічне клопотання судом вже розглядалось та у задоволенні його було відмовлено.
За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочинів, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку, яка змінювалася, тож пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 04.09.2020 року.

Суддя ОСОБА_1