ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2848/20 Справа № 176/1027/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000365, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 09 квітня 2020 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, формулювання обвинувачення, визнаного судами доведеним.
Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтоводського місцевого суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 08 травня 2020 року приблизно о 15 годині 45 хвилин перебуваючи на сходинковому майданчику між першим та другим поверхом під`їзду № 8 у будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , з яким раніше знайомий, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, діючи умисно, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 з переду, та за обставин та у спосіб, зазначені у вироку, наніс удари, відображений у вироку, у результаті чого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, а також легкі тілесні ушкодження.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтоводського місцевого суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 6 років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оскаржуючи висновки суду про винуватість ОСОБА_6 посилається на те, що вирок суду є необґрунтованим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного покарання, що на думку прокурора, тягне скасування вироку з ухваленням вироку апеляційного суду.

За твердженням прокурора місцевий суд призначаючи ОСОБА_6 покарання не врахував особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочину проти власності, вчиненого в період іспитового строку за вироком суду від 09 квітня 2020 року, вчинив тяжкий умисний злочин.

Також, в апеляції зазначається, що на залишення поза увагою судом того, що ОСОБА_6 не постійного джерела доходу, оскільки є не працюючим, не одруженим, що свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень та відсутність міцних соціальних зв`язків. Залишено поза увагою і досудова доповідь органу пробації, згідно до якої ОСОБА_6 становить небезпеку для суспільства.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просила апеляційну скарги задовольнити.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, оскільки на думку сторони захисту вирок суду, в тому числі, в частині призначеного покарання, є законним та обґрунтованим.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників провадження, перевіривши надані матеріали за обвинувальним актом, обговоривши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з вимогами закону, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України у апеляційній скарзі прокурором не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Крім того, суд першої інстанції розглянув провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та в апеляційній інстанції сторони не заперечували проти законності проведення розгляду кримінального провадження за зазначеною процедурою.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд дотримався вимог ст. ст. 50 і 65 КК, якими передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 , застосовуючи ч. 1 ст. 71 КК України, у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого як майнового так і немайнового характеру, ставлення останнього до вчиненого, особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання останнього обставини.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні саме такого покарання дотримався вимог кримінального закону і така міра реального покарання є справедливою та достатньою для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.
Разом з цим, місцевий суд, мотивуючи призначення покарання, в якості обставини, що обтяжує покарання, визнав, окрім рецидиву кримінального правопорушення, вчинення злочину щодо особи з інвалідністю, що не було встановлено органом досудового розслідування та не визнавалося обвинуваченням як обставина, що обтяжує покарання та вказана обтяжуюча обставина відсутня в обвинувальному акті.
Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення та враховуючи вимоги ч.2 ст. 404 КПК України,апеляційний суд може вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Таким чином, з мотивувальної частини вироку підлягає виключенню вказівка суду на визнання в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.
Виключення цієї обставини з вироку істотно не впливає на призначене ОСОБА_6 покарання і не є підставою для його пом`якшення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити вирок або ухвалу.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури задовольнити частково.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 , змінити, виключити з мотивувальної частини вироку обтяжуючу покарання обставину вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3