Справа № 534/1266/20
Провадження №1-кс/534/386/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою, у якій прохає в порядку ст.303 КПК України:

- скасувати постанову начальника сектору дізнання ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 10.09.2020 у кримінальному провадженні від 23.07.2020 за №0000055 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 ;

- зобов`язати начальника сектору дізнання ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інших дізнавачів, яким доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження від 23.07.2020 за №0000055 прийняти рішення про задоволення клопотання від 04.09.2020 за Вх. № Ю-232 подане ОСОБА_3 про проведення слідчих та процесуальних дій;

- зобов`язати начальника сектору дізнання ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інших дізнавачів, яким доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження від 23.07.2020 за №0000055 за заявою ОСОБА_3 провести слідчі дії зазначені у клопотанні від 23.07.2020 (допит свідків, потерпілих, витребування доказів та інше).

Свої вимоги мотивує тим, що до відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області 04.09.2020 нею було подано клопотання (від 04.09.2020 за Вх.№ Ю-232) про проведення слідчих та процесуальних дій.

11.09.2020 ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано дізнавача - старшого інспектора СД ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та інших дізнавачів, яким доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження від 23.07.2020 за №0000055 за заявою ОСОБА_3 розглянути подане клопотання від 04.09.2020 за Вх. № Ю-232 та надати відповідь в порядку встановленому ст. 220 КПК України.

05.10.2020 ОСОБА_3 було отримано постанову начальника сектору дізнання ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 10.09.2020 у кримінальному провадженні від 23.07.2020 за №0000055 про відмову в задоволенні поданого нею клопотання.

Своє рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, дізнавач ОСОБА_5 аргументував тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 не визнана в якості потерпілої у даному кримінальному провадженні, а тому у клопотанні слід відмовити.

Не погоджуючись із винесеною дізнавачем ОСОБА_5 постановою від 10.09.2020 про відмову в задоволенні клопотання, ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на діяльність дізнавача, оскількі вважає, що винесена постанова є безпідставною, не відповідає чинному законодавству та порушує її права, як потерпілої особи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану до суду скаргу підтримала повністю та прохала про її задоволення, посилаючись на викладені у ній обставини.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 у прийнятті рішення щодо заявленого скаржником клопотання прохав відмовити.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, думку представника відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 подала до відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області клопотання від 04.09.2020 в рамках кримінального провадження за № 0000055.

10.09.2020 начальником сектору дізнання ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову у кримінальному провадженні від 23.07.2020 за №0000055 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 з тих мотивів, що ОСОБА_3 не має статусу потерпілої особи.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

Разом з цим, ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «DomboBeheer B.V. v. theNetherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Із змісту скарги, вбачається, що постановою від 10.09.2020 ОСОБА_3 було відмовлено у клопотанні про проведення слідчих та процесуальних дій в рамках кримінального провадження від 23.07.2020 за № 0000055, саме з мотивів не набуття особою, яка подала заяву про вчинення відносно неї злочину, ОСОБА_3 - статусу потерпілої особи.

Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

У судовому засіданні скаржник вказала, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 розголошено її особисті данні, що становлять комерційну таємницю. У контексті зазначеного вказує, їй що завдано матеріальну шкоду.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що дізнавач поверхньо віднісся до заяви ОСОБА_3 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення та встановлення усіх обставин його вчинення.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова від 10.09.2020 винесена з порушенням норм чинного КПК України, оскільки в оскаржуваній постанові дізнавачем не наведено жодних очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України. Під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження від 23.07.2020 за № 0000055 слід провести повне та об`єктивне досудове встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, скарга ОСОБА_3 , в частині вимоги про зобов`язання представників органу дізнання прийняти рішення про задоволення клопотання від 04.09.2020 за Вх. № Ю-232 подане ОСОБА_3 про проведення слідчих та процесуальних дій, таких як допит свідків, потерпілих, витребування доказів та інше, не підлягає задоволенню. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 40 -1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Вирішуючи дану скаргу, слідчим суддею в тому числі застосовується один із основоположних принципів засад кримінального провадження як то змагальність сторін, який зводиться до того, що на сторін покладається обов`язок довести ті обставини на які вони посилаються. Отже, з аналізу вищевказане, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача задовольнити частково.

Постанову начальника сектору дізнання ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 10.09.2020 у кримінальному провадженні від 23.07.2020 за №0000055 про відмову в задоволенні клопотання особи, яка подала заяву про вчинення відносно неї злочину, ОСОБА_3 скасувати.

Зобов`язати начальника сектору дізнання ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інших дізнавачів, яким доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження від 23.07.2020 за №0000055 повторно розглянути клопотання від 04.09.2020 за Вх. № Ю-232 подане ОСОБА_3 та надати відповідь, в порядку встановленому КПК України.

У іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду є остаточною, до оскарження не належить та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено о 08 год. 00 хв. 15.10.2020.