ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/181/21 Справа № 201/6375/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001360 від 30 червня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої: 28 січня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, від відбування якого, звільнена на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено їй покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 року покарання у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за таких обставин.
Обвинувачена ОСОБА_8 20 червня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел направлений на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, діючи повторно, під приводом термінової потереби у грошових коштах, попрохала у потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мобільний телефон марки «ZTE Blade V10 Vita 2/32 GB Green» IMEI1: НОМЕР_1 , IME2: НОМЕР_2 для здачі до ломбарду, та запевнила останнього, що поверне мобільний телефон на наступний день.
Потерпілий ОСОБА_9 , будучи введеним в оману стосовно добросовісності обвинуваченої ОСОБА_8 з приводу повернення мобільного телефону, в той же день та в той же час, знаходячись за вищевказаною адресою, передав обвинуваченій ОСОБА_8 , а остання прийняла мобільний телефон марки «ZTE Blade V10 Vita 2/32 GB Green» IMEI1: НОМЕР_1 , IME2: НОМЕР_2 , та на підтвердження своїх слів і переконання потерпілого в своїй порядності хибно демонструючи відповідальність, заздалегідь не маючи умислу повертати майно, утримуючи мобільний телефон при собі, вийшла із квартири АДРЕСА_2 , розпорядившись майном на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_8 заволоділа мобільним телефоном марки «ZTE Blade V10 Vita 2/32 GB Green» IMEI1: НОМЕР_1 , IME2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого становить 2 043,45 гривень, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній сказі захисник в інтересах обвинуваченої просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальне провадження розглянуто в порядку, встановленому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Як вбачається з технічного запису судового засідання та про що свідчить заява, що міститься у матеріалах провадження (арк.пр. 16), у судовому засіданні обвинуваченій було роз`яснено порядок та наслідки такого розгляду, зокрема те, що вона буде позбавлена можливості оскаржити встановлені судом обставини кримінального правопорушення та висновки суду щодо доведеності її вини в апеляційному порядку.
Таким чином, порушень порядку судового розгляду, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, судом допущено не було.
Водночас, за умови розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, у колегії суддів відсутні підстави для розгляду апеляційної скарги захисника в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, тому суд переглядає вирок лише в частині обґрунтованості призначеного ОСОБА_8 покарання.
При цьому, інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченій ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнала та щиро розкаялась, що суд відніс до обставин, що пом`якшують її покарань. Обставин, що обтяжують судом встановлено не було.
Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_8 покарання як за ч. 2 ст. 190 КК України, так і на підставі ст. 71 КК України з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 року, відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку колегія суддів погоджується та вважає, що покарання, призначене обвинуваченій, за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
З огляду на викладене, доводи апелянта колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладеній в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4