Справа № 279/4909/20
Номер рядка звіту 369
Номер провадження 1-кп/279/627/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2020 р. м.Коростень Житомирської області
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, Р.Грузія, громадянина Грузії, освіта середня, працював без реєстрації трудових відносин, не депутата, не інваліда,неодруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 17.07.2018 року Соломянським районним судом м.Києва за ст. 296 ч.4, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово засудженим, під час виконання покарання в державній установі «Коростенська виправна колонія (№71)» на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так ОСОБА_3 04.01.2019 року прибув для відбування покарання до державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)», будучи засудженим 17.07.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.. 296, ч.4, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Після прибуття до державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» 04.01.2019 року ОСОБА_3 було роз`яснено положення ст.. 391 КК України, а також під час відбування покарання засудженого ОСОБА_3 було попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст.. 391 КК україни за порушення вимог режиму відбування покарання.
Незважаючи на попередження адміністрації установи виконання покарання, засуджений ОСОБА_3 , належних висновків для себе не зробив та умисно виконав дії, які виразилися у відкритій відмові засудженого ОСОБА_3 від виконання конкретних вимог представників адміністрації виправної установи, які мали право пред`явити такі вимоги і тим самим допустив неодноразову злісну непокору законним вимогам адміністрації колонії, що в подальшому призвело до накладення дисциплінарних стягнень, а саме:
10.01.2019 року начальником установи накладено стягнення у вигляді 7 діб ДІЗО за відмову прибирати згідно графіку в дільниці карантину, діагностики і розподілу (далі КДіР);
29.01.2019 року начальником установи оголошено попередження за невиконання команди «Підйом»;
29.01.2019 начальником установи оголошено догану за паління цигарки у невстановленому місці;
29.01.2019 року за невихід на сніданок начальником установи оголошено сувору догану;
14.02.2019 року за нетактовну поведінку начальником установи накладено стягнення у вигляді 10 діб ДІЗО;
11.05.2019 року за невихід на сніданок начальником установи оголошену догану;
25.06.2019 року за невихід на сніданок начальником установи оголошено сувору догану;
13.08.2019 за нетактовну поведінку начальником установи накладено стягнення у вигляді 10 діб ДІЗО;
22.08.2019 року за відмову представитись в ДІЗО начальником установи оголошено догану;
29.10.2019 року за невихід на вечерю начальником установи оголошено попередження;
27.12.2019 року за порушення локалізації житлової зони начальником установи оголошено догану;
09.01.2020 року за невихід на сніданок начальником установи оголошено догану;
27.02.2020 року за невихід на обід начальником установи оголошено сувору догану;
03.06.2020 року за невихід на сніданок начальником установи оголошено попередження;
03.06.2020 року за невихід на вечерю начальником установи оголошено догану;
05.06.2020 за невихід на сніданок начальником установи оголошено сувору догану;
05.06.2020 за невихід на сніданок начальником установи оголошено стягнення у вигляді 10 діб ДІЗО;
30.06.2020 року за невихід на ранкову перевірку начальником установи оголошено попередження;
02.07.2020 року за невихід на сніданок начальником установи оголошено догану;
02.07.2020 року за порушення локалізації начальником установи оголошено сувору догану;
02.07.2020 року за невихід на сніданок начальником установи оголошено сувору догану;
02.07.2020 року за невихід на обід начальником установи накладено стягнення у вигляді 14 діб ДІЗО;
17.07.2020 року ухвалою Коростенського міськрайонного ОСОБА_3 поміщено до приміщення камерного типу (далі ПКТ) на 3 місяці. Під час поміщення до ПКТ у ОСОБА_3 вилучено мобільний телефон.
Після цього 28.08.2020 року о 8 годі 45 хвилин засуджений ОСОБА_3 , у черговий раз допустив злісну непокору законним вимогам адміністрації державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)», а саме в категоричній формі відмовився виконувати письмове розпорядження виконуючого обов`язки начальника державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , приступити до роботи з благоустрою колонії та прилеглої до неї території згідно ч.5 статті 118 КВК України, а саме згідно графіку чергувань приступити до прибирання в камері ПКТ №21 в якій він перебуває на даний час.
Таким чином, за час перебування у державній установі «Коростенська виправна колонія (№71)» засуджений ОСОБА_3 в період з 10.01.2019 по 28.08.2020 умисно порушував режим відбування покарання та розпорядок дня, внаслідок чого двадцять три рази був підданий дисциплінарним стягненням, з них п`ять разів поміщувався до дисциплінарного ізолятора та один раз до приміщення камерного типу.
Своїми умисними діями, які виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення, ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно допустив порушення режиму утримання через особливості свого характеру та впертість. Агресивним ніколи не був та з керівництвом не конфліктував. Інколи не приймав їжу, так як не хотів їсти. Після звільнення бажає повернутись на Батьківщину до ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ст..349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення класифікується як нетяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_3 середнього віку, працював без реєстрації трудових відносин, негативних характеристик не має, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, раніше судимий, на спеціалізованих обліках не перебуває.
Призначаючи покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Нормами ст.69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленого для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, дав зізнавальні показання, по справі встановлені обставини, які значно пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, за правилами ст..69 ч.1 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 391 Кримінального кодексу України у виді арешту, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст.. 60 ч.1 КК України, арешт встановлюється на строк від одного до шести місяців.
Остаточне покарання призначається за сукупністю вироків враховуючи правила складання покарань, відповідно до ст..ст.71 та 72 КК України.
ОСОБА_3 за вироком Соломянського районного суду м.Києва від 17.07.2018 року буде звільнений по відбуттю покарання 13.01.2021 року і як іноземний громадянин може покинути територію України, тобто існує ризик того, що він може ухилитися від відбування призначеного покарання, тому відносно нього необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судових витрат по справі не має.
Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до вимог ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 Кримінального кодексу України у виді арешту на строк 2 місяці.
На підставі ст.71 КК України та ст.72 ч.1 КК України, за правилами складання покарань за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання, призначеного вироком Соломянського районного суду м.Києва від 17.07.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 2 місяці.
Початок строку відбування покарання обчислювати з 29 грудня 2020 року.
Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 лютого 2021 року включно.
Речові докази документи ДУ «Коростенська виправна колонія» та документи з особової справи засудженого ОСОБА_3 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок в частині обрання запобжного заходу оскарженню не підлягає.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів після його проголошення, а засудженою особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області ОСОБА_1