Справа №345/4670/19
Провадження № 1-кп/345/118/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №1 клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

На розгляді у Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області знаходяться обвинувальні акти у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді від 24.12.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який востаннє ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.09.2020 продовжено до 16.11.2020.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , так як розпочате кримінальне провадження не розглянуто, ризики встановлені судом при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з приводу продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно його підзахисного заперечив. Просив застосувати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 з приводу даного клопотання погодився із думкою свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, судом взято до уваги особливу тяжкість обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 , а тому об`єктивним є твердження прокурора, що під острахом кримінальної відповідальності останній може ухилятися від суду.

Також, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий (схильний до суспільно небезпечної поведінки та може вчинити інше кримінальне правопорушення), а також тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, був оголошений у розшук.

Наявність вищевказаних ризиків узгоджується із рішенням ЄСПЛ у справі від 26.07.2001 «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 п.81, в якому зазначено, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Також, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд вважає, що ризики, які слугували підставами для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися та продовжують існувати, а тримання його під вартою є виправданим та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службові особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Враховуючи характер висунутого обвинувачення, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав ОСОБА_4 , але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а так само особу обвинуваченого, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт чи застава не забезпечить належних гарантій здатності обвинуваченого самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

Крім цього, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 3 січня 2021 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя