Справа № 314/1404/20
Провадження № 1-кп/314/376/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000453 від 13.05.2020 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, громадянина України, освіта повна середня, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює вогнетривником ПАТ ЗМК «Запоріжсталь», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
в кінці грудня 2019 року, в вечірній час доби, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де для реалізації свого злочинного умислу взяв з собою металевий лом та тачку, після чого, користуючись відсутністю контролю з боку власниці та сторонніх осіб, прослідував до будинку, де за допомогою м`язової сили рук та лому, з поверхні даху будинку почав почергово відривати металеві прямокутні листи в кількості 30 штук, розміром 1 м х 0,5 м х 2 мм, вагою 8 кг один лист, вартістю 3120 гривень 00 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1460 від 15.05.2020 року.
В подальшому ОСОБА_3 , викрадені металеві листи склав на тачку, з якою покинув територію вказаного домоволодіння, тим самим таємно, з корисливих мотивів викрав їх, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого, спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В середині січня 2020 року, в вечірній час доби, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де для реалізації свого злочинного умислу взяв з собою металевий лом та тачку, після чого, користуючись відсутністю контролю з боку власниці та сторонніх осіб, прослідував до будинку, де за допомогою м`язової сили рук та лому, з поверхні даху будинку почав почергово відривати металеві прямокутні листи в кількості 50 штук, розміром 1 м х 0,5 м х 2 мм, вагою 8 кг один лист, вартістю 5200 гривень 00 копійок, згідно висновку судово - товарознавчої експертизі № 1460 від 15.05.2020 року.
В подальшому ОСОБА_3 , викрадені металеві листи склав на тачку, з якою покинув територію вказаного домоволодіння, тим самим таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав їх, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого, спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В середині лютого 2020 року, в вечірній час доби, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до не огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де для реалізації свого злочинного умислу взяв лом та тачку, після чого, користуючись відсутністю контролю з боку власниці та сторонніх осіб, прослідував до будинку, де за допомогою м`язової сили рук та лому, з поверхні даху будинку почав почергово відривати металеві прямокутні листи в кількості 40 штук, розміром 1 м х 0,5 м х 2 мм, вагою 8 кг один лист, вартістю 4160 гривень 00 копійок, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1460 від 15.05.2020 року.
В подальшому ОСОБА_3 , викрадені металеві листи склав на тачку, з якою покинув територію вказаного домоволодіння, тим самим таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав їх, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого, спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даних злочинів при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю речей, якими він заволодів шляхом їх таємного викрадення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом таємного викрадення майна, яке мало місце в кінці грудня 2019 року, в вечірній час доби, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом таємного викрадення майна, яке мало місце в середині січня 2020 року, в вечірній час доби та в середині лютого 2020 року, в вечірній час доби, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку та нетяжкого злочину та відповідно до розділу Особливої частини КК України є кримінальними правопорушеннями проти власності.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має повну середню освіту, не одружений, працює вогнетривником ПАТ ЗМК «Запоріжсталь», на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, їх наслідки для потерпілої та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді у вигляді обмеження волі в межах передбачених санкціями ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст.ст. 75 - 78 КК України.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 на суму 6000,00 грн. задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 вказану суму.
Витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом строку випробування обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 на його користь 6000,00 гривень.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1
20.07.2020