Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/1929/20
Провадження № 1-кс/572/385/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2020 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сарни клопотання старшого слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні 0000674, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 05 год. 23 липня 2020 року (точно часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи в місті Сарни Рівненської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, попередньо домовилися між собою умисно вчинити нападу на громадянина ОСОБА_8 з метою заволодіння належними йому грошовими коштами із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.

Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно в групі з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи корисливий мотив та маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, 23 липня 2020 року, приблизно о 06 год., прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілого.

В подальшому, постукавши у вхідні двері, дочекалися коли господар відчинив вхідні двері до квартири, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , штовхнули ОСОБА_8 руками в область грудної клітки, проникли в приміщення квартири та зачинили вхідні двері на ключ зсередини, висловивши потерпілому усну вимогу про передачу грошових коштів, яких на той момент у ОСОБА_8 , при собі не було. Після чого ОСОБА_7 застосував до потерпілого насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу яке виразилось в здавлені шиї, шляхом обхвату передпліччям правої руки, переважаючи у кількісній та фізичній силі, а ОСОБА_4 висловив потерпілому вимогу про передачу банківської картки для зняття грошових коштів з банкомата.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, поєднану єдиним спільним злочинним умислом, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , супроводжуючи ОСОБА_8 до банкомата АТ «Ощадбанк», розташованого за адресою м. Сарни по вул. Соборна, 3 Рівненської області, 23 липня 2020 року приблизно о 06:31 год. маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, користуючись власною фізичною та кількісною перевагою, а також із врахуванням особи потерпілого, який являється особою пенсійного віку іне зможе чинити супротиву, висловили в усній формі потерпілому вимогу про передачу їм грошових коштів, які потерпілий попередньо зняв із банківської картки № НОМЕР_1 в сумі 500 гривень, належної його покійні дружині ОСОБА_9 .

Із врахуванням вказаних обставин, ОСОБА_8 передав для ОСОБА_4 та ОСОБА_7 тільки 200 гривень, а решту в сумі 300 гривень залишив при собі, та з метою уникнення вчинення відносно нього подальших протиправних дій, почав втікати в напрямку Свято-Покровського собору УПЦ МП.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, наздогнали ОСОБА_8 в парку «Залізничник» та ОСОБА_4 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, шляхом поштовху в спину, повалив на землю потерпілого та в усній формі повторно висловим вимогу до ОСОБА_8 про передачу банківської картки, однак після відмови останнього, ОСОБА_7 самостійно дістав з одягу потерпілого банківську картку № НОМЕР_1 та вимагав повідомити код доступу до неї.

В подальшому, ОСОБА_8 відмовившись розголошувати код доступу до вище зазначеної банківської картки, однак з метою уникнення продовження вчинення відносно нього протиправних дій, пішов разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до банкомату АТ «Ощадбанк», що по вул. Соборна, 3 в м. Сарни, де о 06:45 год. 23.07.2020 з банківської картки № НОМЕР_1 , зняв готівкові кошти в сумі 500 гривень, якими ОСОБА_4 відкрито заволодів, шляхом ривка їх із банкомату.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір ОСОБА_4 , висловив усну вимогу до ОСОБА_8 про передачу йому решти готівкових коштів в сумі 300 гривень, які потерпілий, усвідомлюючи загрозу своєму життю та здоров`ю, з метою уникнення вчинення відносно нього подальших злочинних дій, передав ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою, спільно в групі з ОСОБА_7 , останні умисно заволоділи, привласнили та розпорядилися на власний розсуд належними ОСОБА_8 грошовими коштами в загальній сумі 1 000 грн., тим самим спричинили останньому матеріальної шкоду на вказану суму.

17.08.2020 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України

Слідчий зазначає, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою покликається на те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з зазначених у ньому підстав та просив суд клопотання задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечили з підстав необґрунтованості, просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення особи. З цього правила випливають два природних наслідки, що тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами (справа «Ілійков проти Болгарії », «Бекчієв проти Молдови», рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії», «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії», «Летельє проти Франції»)). Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону

В порядку ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відповідно до змісту клопотання запобігти спробам останнього: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, та відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний є особою молодого віку, характеризується посередньо, має сталі соціальні зв`язки за місцем реєстрації та проживання.

Також, слідчий суддя вважає, що ризик в переховуватися від органів досудового розслідування та суду в судовому засіданні прокурором не доведено, оскільки будь-яких фактів переховуватися від органів досудового розслідування та суду не надано, будь-які документи, що надають право виїхати за кордон України у підозрюваного відсутні, заробляє на життя неофіційно тимчасовими роботами за місцем проживання, має сталі соціальні зв`язки, закінчив школу в м.Сарни, має коло друзів та знайомих, проживає разом з матір`ю, братом в м.Сарни, в судовому засіданні визнав факт вимагання грошових коштів.

На думку слідчого судді ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні є досить сумнівним зважаючи на те, що з моменту вчинення правопорушення до розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу пройшло більше 20 днів.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя вважає частково реальним, зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності.

В клопотанні застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, а саме таких, як особисте зобов`язання та/або домашній арешт, передання підозрюваного на особисту поруку та/або застосування відносно останнього застави, не наведено.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначено у клопотанні слідчим не надано та не доведено. Фактично, наведені прокурором та слідчим ризики є характеристикою можливої ситуації, що може мати невизначеність у результаті, при гіпотетичній наявності несприятливих наслідків, а не предметним обґрунтуванням існування ризиків, як таких.

Таким чином прокурором не наведено фактичних даних про підтвердження підозри у тому, що ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового слідства та/або суду чи незаконно впливати на свідків, потерпілого, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово позбавить останнього можливості продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється чи вчинити інше.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням викладених обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним та передчасним.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З огляду на наведене, слідчий суддя, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає, що до підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців визначені обов`язки

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000674 від 23.07.2020року, стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у повний період доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого;

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- не залишати межі м. Сарни без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали встановити до 18 жовтня 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Сарненської місцевої прокуратури, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити посадовим особам Сарненського РВ ГУНП в Рівненській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1