Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1789/20
Провадження №: 1-кп/332/362/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2005 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18 лютого 2020 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 850,00 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
29 квітня 2020 року, приблизно о 23-40 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись на сходинковому майданчику між поверхом АДРЕСА_2 та №5 під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи у правій руці розкладний ніж наніс ним один удар в область правої ноги останнього, а саме в область гомілки, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта №473 від 05.05.2020, рану, наслідком загоєння якої є рубець, в області правої гомілки, яка кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими.. Так, дійсно 29 квітня 2020 року увечері , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , під час сварки з ОСОБА_5 , наніс останньому умисно один удар ножем в ногу. У скоєному він щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що обвинувачений прийшов до нього 29.04.2020 та в ході розмови наніс йому удар ножем в ногу.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції та не протирічать показам потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

При призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком; характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб діяння; дані, які характеризують особу обвинуваченого: раніше судимий, не працює, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на обліку у нарколога , у психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Визначаючи вид покарання, який слід призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що ОСОБА_4 не займається суспільно-корисною працею, не має джерела доходу,раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, проте належних висновків для себе не зробив і вчинив нове, не відбувши покарання за попереднім вироком, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Отже його неможливо виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що єдино адекватним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 є покарання у виді арешту.

Крім того, відповідно до ст. 71 КК України, суд до призначеного покарання повністю приєднує невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2020 року у виді штрафу, який підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 2 місяця.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати покарання, що невідбуте за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2020 року, призначивши ОСОБА_4 остаточно покарання у виді арешту на строк два місяці та штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850, 00 гривень, що підлягає самостійному виконанню.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Речовий доказ предмет, ззвоні схожий на ніж, що зберігається у камері зберігання речових доказів Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1