Справа № 496/4140/20
Провадження № 1-кп/496/478/20
У Х В А Л А

10 листопада 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю:
секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт та додані матеріали за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з доданими документами відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
У підготовчому судовому засіданні за ініціативою суду висловлена думка щодо неможливості призначення вказаного акту до судового розгляду та проведення будь-яких дій визначених ст.ст. 314-316 КПК України, оскільки останній надійшов до розгляду, з порушенням правил територіальної підсудності, що є підставою для направлення його до Одеського апеляційного суду.
В підготовчому судовому засідання учасники провадження, вказане питання залишили на розсуд суду.
Заслухавши думку всіх учасників провадження, вивчивши та дослідивши наданий обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили інкриміноване їм діяння в АДРЕСА_1 , тобто злочин вчинено на території м. Теплодар, що не відноситься до підсудності Біляївського районного суду Одеської області.
Згідно з п.4 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження, суд направляє обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності.
За змістом ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановлюється вмотивована ухвала.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні в справі «Куам та інші проти Бельгії» від 22.06.2000 року ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не був судом, уповноваженим законом, оскільки без вирішення питання підсудності через вищестоящі органи, сам суд самостійно не може вирішувати питання підвідомчості кримінальних справ та констатував порушення п.1 ст. 6 Конвенції.
Виходячи зі змісту положень ст.ст. 32, 34 КПК України, враховуючи практику ЄСПЛ з аналогічних підстав, з огляду на вищевикладене, оскільки вказане кримінальне провадження надійшло на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області не після визначення підсудності, а безпосередньо з Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, суд, під час підготовчого судового засідання, дійшов висновку про необхідність направлення до Одеського апеляційного суду подання для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції відповідно до ст. 32 КПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Направити подання до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, до відповідного суду за підсудністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1