Провадження № 1-кс/127/8725/20
У Х В А Л А
Іменем України
09 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача - старшого інспектора сектору дізнання відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач - старший інспектор сектору дізнання відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 08.09.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СД відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000250 від 08 вересня 2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Проведеним дізнанням було встановлено, що 07 вересня 2020 року о 11:12 год., працівниками патрульної поліції, для освідування на стан наркотичного сп`яніння до КП ВОНД «Соціотерапія», що за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 109В було доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який під час поверхневої перевірки останній викинув на асфальтне покриття фольговий згорток із порошкоподібною речовиною та у його гаманці було виявлено також один фольговий згорток із порошкоподібною речовиною.
В подальшому дані згортки вилучені в присутності понятих та упаковані до спецпакетів №№ SUD 1055975 та SUD 1055974 НПУ. (ЖЄО №19250)
Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.
Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.
При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені в ході огляду вище перераховані речі є забороненими у обігу та мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду. Також є необхідність винесення постанови про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.
На підставі викладеного, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливостей їх втрати або знищення виникла необхідність в отриманні дозволу слідчого судді на арешт на майна, яке було вилучене під час проведення огляду місця події.
Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 09.09.2020 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, однак, як зазначено у заяві дізнавача ОСОБА_3 від 09.09.2020, про дату, час та місце розгляду клопотання власник повідомлявся слідчим належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 08 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 07 вересня 2020 року о 11:12 год., працівниками патрульної поліції, для освідування на стан наркотичного сп`яніння до КП ВОНД «Соціотерапія», що за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова 109 В було доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який під час поверхневої перевірки останній викинув на асфальтне покриття фольговий згорток із порошкоподібною речовиною та у його гаманці було виявлено також один фольговий згорток із порошкоподібною речовиною.
В подальшому дані згортки вилучені в присутності понятих та упаковані до спецпакетів №№ SUD 1055975 та SUD 1055974 НПУ. (ЖЄО №19250).
Наведені обставини підтверджуються протоколом огляду місця події від 07.09.2020 та постановою про визнання речей речовими доказами від 08.09.2020.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Наведене свідчить про те, що вищевказані речі, які були вилучені під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання інспектора задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.09.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , а саме: два фольгових згортка в середині яких знаходилася порошкоподібна речовина, які упаковано до спецпакетів №SUD 1055975 та № SUD 1055974 НПУ.
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача - старшого інспектора сектору дізнання відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати дізнавача - старшого інспектора сектору дізнання відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя