Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1696/2020 Справа № 641/6374/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 10.08.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання прокурора в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що 09.08.2020 до чергової частини ВП в метрополітені надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 09.08.2020 приблизно о 19:45 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на станції «Масельського» КП «Харківський метрополітен» виявив відсутність свого мобільного телефону марки «Huawei P Smart» в корпусі чорного кольору. (ЖЕО № 313 від 09.08.2020).

20.08.2020 надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, в якому зазначено, що вищевказаний телефон знаходиться у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож.: АДРЕСА_1 , контактний телефон НОМЕР_1 ).

Після цього, 20.08.2020 в приміщенні кабінету № 41 ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська 119/1 начальником сектору дізнання ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 був проведений огляд речей, в ході якого ОСОБА_5 пояснила, що вищевказаний мобільний телефон вона вкрала у чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , а саме з його барсетки, яка була при ньому 09.08.2020, знаходячись в електропоїзді, а саме в період руху зі станції «Індустріальна» до станції «Тракторний завод» КП «Харківський метрополітен». Після чого до 20.08.2020 використовувала у власних цілях.

Мобільний телефон марки «Huawei P Smart», в корпусі чорного кольору з тріщинами на екрані та камері ззаду, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (прож.: АДРЕСА_2 , контактний телефон НОМЕР_4 ) було вилучено у ОСОБА_5 та поміщено до білого паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників огляду речей.

Прокурор вважає що вилучений мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 має суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочину.

Прокурор та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому прокурором подано заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучений мобільний телефон, вказаний прокурором у клопотанні, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Huawei P Smart», в корпусі чорного кольору з тріщинами на екрані та камері ззаду, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (прож.: АДРЕСА_2 , контактний телефон НОМЕР_4 ), який було виявлено та в подальшому вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож.: АДРЕСА_1 , контактний телефон НОМЕР_1 ), під час огляду речей в приміщенні кімнати № 41 ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська 119/1 та поміщено до білого паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників огляду речей з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1