Справа № 738/1327/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/109/21
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Чернігові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього ч.ч. 3,4 ст. 68 КК України.

Таке рішення суду мотивоване тим, що питання застосування до засудженого ОСОБА_8 положень статті 68 КК України вже вирішувалось ухвалами Менського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2017 року, яка набрала законної сили 07 лютого 2018 року, та від 04 вересня 2019 року, яка набрала законної сили 12 листопада 2019 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою його клопотання про застосування ч.ч. 3,4 ст. 68 КК України задовольнити, привести вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.11.2013 року у відповідність до ЗУ від 07.09.2016 року № 1492-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених, замінивши призначене покарання у виді 15 років позбавлення волі на позбавлення волі на 10 років позбавлення волі та призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів. Наголошує, що до нього має бути застосовано положення ч.ч. 3,4 ст. 68 КК України, а термін покарання не може перевищувати 10 років позбавлення волі. Вважає помилковими висновки суду щодо відсутності підстав для повторного звернення до суду з даним клопотанням та такими, що порушують вимоги кримінального процесуального закону. Вказує, що його клопотання по суті є саме клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, доводи захисника та засудженого, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Таке рішення ґрунтується наступним.

Справа, яку розглянув місцевий суд, стосується виконання вироку. У відповідності до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника,законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 15, п. п. 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на 3(три) роки, з позбавленням спеціального звання «лейтенант міліції».

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року приведений у відповідність з діючим законодавством. Засудженого ОСОБА_8 звільнено від покарання у виді конфіскації всього майна яке є його власністю, яке було призначене за ч. 3 ст. 364 КК України. Також покарання у вигляді шести років позбавлення волі за ч. 3 ст. 364 КК України змінено на 3 роки обмеження волі.

У липні 2017 року засуджений ОСОБА_8 звертався до Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про застосування ч. ч. 3, 4 ст. 68 КК України.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_8 було задоволено частково.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції залишив без задоволення, ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2017 року залишив без змін.

08.07.19 ОСОБА_8 повторно звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про застосування ч. ч. 3, 4 ст. 68 КК України.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2019 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього положень статті 68 КК України було - відмовлено.

Згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишено без змін, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2019 року, якою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до нього положень ст. 68 КК України залишено без змін.

За таких обставин, суд обґрунтовано дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_8 не може бути задоволеним, оскільки, фактично засуджений не погоджується з ухвалами, постановленими судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції в частині вирішення питання щодо застосування положень статті 70 КК України. Вказані судові рішення вступили в законну силу. Апеляційний суд не має повноважень повторно переглядати справу, яка вже розглянута і по якій рішення суду першої інстанції пройшло апеляційний перегляд та вступило в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2020 року стосовно нього залишити без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3