КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3581/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 червня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz;

- ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013;

- ключ до автомобіля «Lexus», із SN НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подала в інтересах власника майна ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якійставить питання про поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання прокурора був здійснений без виклику власника майна ОСОБА_8 чи його представника, а копію судового рішення представником останнього було отримано лише 22 червня 2020 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то автор апеляції вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, представник зазначає, що прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про арешт майна з пропуском строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України. Також апелянт вказує на порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, оскільки прокурором до клопотання не додано жодних документів, які б підтверджували право власності на майно, яке належить арештувати. Крім того, автор апеляції стверджує, що майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. На думку апелянта, прокурором не було надано доказів та не доведено наявність ризиків знищення або пошкодження зазначеного майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 червня 2020 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2012 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України.

18 березня 2020 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України.

22 травня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року було проведено обшук будинку, будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_8 , у яких, як стверджують органи досудового розслідування, періодично проживає ОСОБА_10 .

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено майно, яке не увійшло до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, зокрема: - три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz; - ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013; - ключ до автомобіля «Lexus», із SN 89885.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 від 22 травня 2020 року майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz; - ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013; - ключ до автомобіля «Lexus», із SN НОМЕР_1 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

25 травня 2020 року (датоване 23 травня 2020 року) прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz;

- ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013;

- ключ до автомобіля «Lexus», із SN НОМЕР_1 .

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вищевказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

01 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зазначене клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000072, про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: - три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz; - ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013; - ключ до автомобіля «Lexus», із SN 89885, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: - три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz; - ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013; - ключ до автомобіля «Lexus», із SN НОМЕР_1 , з огляду на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, хоча у клопотанні прокурора і міститься посилання на те, що майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz; - ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013; - ключ до автомобіля «Lexus», із SN НОМЕР_1 , визнано у встановленому порядку речовим доказом у кримінальному провадженні, однак з огляду на відповідну постанову органу досудового розслідування таке визнання приведеного вище майна, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні носить сугубо формальний характер, оскільки прокурор жодним чином не обґрунтував можливість використання цього майна як доказу вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування.

Крім того, в самому клопотанні прокурора та в постанові старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_11 від 22 травня 2020 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься будь-якого обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz; - ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013; - ключ до автомобіля «Lexus», із SN НОМЕР_1 , а міститься лише голослівне ствердження, що приведені вище ключі від автомобілів мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Відсутні в матеріалах провадження і будь-які дані про власника вказаних ключів та власника чи власників автомобілів, до замків запалювання яких ці ключі відносяться.

Також колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 червня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz;

- ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013;

- ключ до автомобіля «Lexus», із SN 89885, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- три ключі до автомобіля «Меrsedens-Benz;

- ключ до автомобіля «Lexus» FCC: ID HYQ14ССВ27677/SDРРІ/2013;

- ключ до автомобіля «Lexus», із SN НОМЕР_1 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4