Справа №705/3842/19
1-кп/705/554/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
особи, відносно якої вирішується питання
про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000347 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.03.2019, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куйбишева, Росії,росіянина, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000347 від 17.03.2019 щодо ОСОБА_7 .

З клопотання вбачається, що ОСОБА_7 в ніч з 16.03.2019 на 17.03.2019, в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого проживання в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому три удари кухонним ножем в область грудної клітки та невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів та предметом чи частиною тіла в область обличчя, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 05-7-02/94 від 29.05.2019 у вигляді трьох колото-різаних ран грудної клітки з ушкодженням міжреберних м`язів і їх судин, пристінкової плеври, діафрагми і її судин, очеревини, що супроводжувалось масивною внутрішньою кровотечею та призвела до знекровлення організму, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, забійної рани лиця, сінця, садна лиця, закритого перелому кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 та просив його задовольнити.

Потерпілий підтримав думку прокурора та просив суд застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру.

Захисник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та законний представник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, в судовому засіданні не заперечували щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , вказавши, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність та інтересам самого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим просили клопотання прокурора задовольнити.

Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив лише, що разом із ОСОБА_8 ввечері вживали алкогольні напої так як святкували народження онуки, проте що відбулося далі він не пам`ятає. Проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не заперечував.

Під час вивчення фактичних обставин у справі, суд встановив наявність в діях ОСОБА_7 ознак суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які наявні в матеріалах кримінального провадження та допиту свідків.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що була дружиною померлого ОСОБА_8 , ввечері 16 березня 2019 року після того як здійснила відповідні покупки для навороженої дитини її доньки, повертаючись додому зустріла свого чоловіка, який йшов у гості до ОСОБА_7 , більше вона цього вечора не бачила свого чоловіка, який додому не повернувся. На наступний день зранку їй подзвонила старша донька ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що батька вбили. Після того, як свідок дізналася про смерть чоловіка, пішла до будинку свата ОСОБА_7 , де побачила поліцію, яка не впустила її в середину домоволодіння ОСОБА_7 . Після чого свідок надала поліції свої покази та повернулася додому.

Суд визнає надані пояснення вказаного свідка такими, що є послідовними, логічними та такими, що не суперечать фактичним обставинам у справі, які були встановлені судом, а тому приймає їх до уваги.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 4 від 22.07.2019 у ОСОБА_7 виявляються прояви хворобливого стану психіки у формі декомпенсації органічного психічного розладу з наростанням дефіцитарної симптоматики, розладів пам`яті, уваги, різкого сповільнення темпу психічної діяльності, інертності, вираженої виснажуваності, недостатності механічної та логічної-смислової пам`яті, субдепресивного афекту із суїцідальними переживаннями, через що він нездатний самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині когнітивні, емоційно-вольові розлади, прояви субдепресивного афекту, суїцид альні тенденції, зниження критичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може призвести до скоєння ОСОБА_7 суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.
У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведеної експертизи, оскільки вона проведена з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно зі ст. 242 КПК України та ст. 10 ЗУ «Про судову експертизу». Висновок вказаної експертизи ніким з учасників судового розгляду не оспорюється та не суперечать іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких встановлена судом.

Так вина ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами, які досліджені у судовому засіданні:

- протоколом огляду місця події від 17.03.2019 ( том 1 а.с. 157-181);

- протоколом освідування особи від 17.03.2019 ( том 1 а.с. 174-175);

- висновком експерта № 05-7-02/94 від 29.05.2019 ( том 1 а.с. 183-187);
- протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 18.03.2019 (том 1 а.с. 188-190);
- протоколом огляду предметів від 18.03.2019 (том 1 а.с.191-197);
- висновком експерта № 10/452 від 19.04.2019 ( том 1 а.с. 220-232);
- висновком експерта № 05-1-08/65 від 08.05.2019 (том 1 а.с. 234-238);
- висновком експерта № 05-1-08/64 від 27.05.2019 (том 1а.с. 240-242);
- висновком експерта № 05-1-08/62 від 17.05.2019 (том 1а.с. 244-246);
- висновком експерта № 05-5-06/60 від 10.05.2019 (том 1а.с. 248-249);
- висновком експерта № 05-5-06/59 від 10.05.2019 (том 1а.с. 251-252);
- висновком експерта № 05-1-08/63 від 27.05.2019 (том 2 а.с. 2-4);
- висновком експерта № 05-1-08/61 від 17.05.2019 (том 2 а.с. 6-8).
Судом також встановлено, що ОСОБА_7 характеризується за місцем мешкання посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Оцінюючи зібрані під час судового розгляду докази у їх сукупності, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України доведено повністю, однак відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 22.07.2019 № 4 останній має когнітивні, емоційно-вольові розлади, прояви субдепресивного афекту, суїцид альні тенденції, зниження критичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки, що виключає можливість притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.
Суд зазначає, що порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру врегульований главою 39 КПК України.
Згідно зі ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно з ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд можез астосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Згідно з ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати,що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Відповідно до ст. 513 КПК України, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру суд повинен з`ясувати: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд, відповідно до ст. 513 КПК України, приходить до висновків, що:
- суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - мало місце;
- суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вчинене ОСОБА_7 ,
- ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і у даний час перебуває у стані неосудності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними;
- до ОСОБА_7 потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі, слід віднести на рахунок держави.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 376, 503, 512, 513, 516 КПК України,
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовувався та не обирався.
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.03.2019 по кримінальному провадженню № 0000347 від 17.03.2019.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» модель RM - 1134, ІMEI - НОМЕР_1 , сім картку мобільного оператора «Djuice» номер НОМЕР_2 , кольорову чоловічу сорочку, чоловічі спортивні штани синього кольору, світер сірого кольору, брюки темно зеленого кольору, сорочку в клітинку - повернути власнику ОСОБА_7 ; 17 слідів папілярних візерунків, циліндровий механізм замка вхідних дверей разом з ключем до квартири АДРЕСА_3 , наволочку з плямою бурого кольору, ззовні схожою на кров, змиви з килима поруч з трупом, змиви з занавіски вікна, змиви речовини бурого кольору з умивальника, губку для миття посуду з рідиною бурого кольору, ніж з дерев`яною ручкою коричневого кольору, 4 кухонні ножі, скляну пляшку з надписом «Хортиця», 2 скляні чарки, магазинний чек ТОВ «АТБ - маркет», поліетиленовий прозорий файл з рідиною бурого кольору, зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом трупа, мікрона кладення з рук трупа,зразки змивів з рук ОСОБА_7 , зразки зрізів нігтів з піднігтьовим вмістом ОСОБА_7 , зразки слідів пальців рук ОСОБА_7 , марлевий тампон зі змивами з занавіски, зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом трупа ОСОБА_8 , марлевий тампон зі змивали з килима, марлевий тампон зі змивами з умивальника знищити.
Процесуальні витрати по справі за проведення судово-трасологічної експертизи у сумі 1256,08 грн. та судово-дактилоскопічної експертизи у сумі 2669,17 грн. - слід віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний Черкаської області суд протягом тридцяти днів з моменту її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1