н/п 1-кп/953/1179/20
"20" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, раніше не судимого без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 307 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
в скоєні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 307 КК України, -
Прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, подавши клопотання .
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти обрання запобіжного заходу заперечували, зазначаючи, що ризики прокурором не доведені, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 не одружений, місця реєстрації не має, раніше не судимий, працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених із корисливою метою.
Судом також встановлено, що ОСОБА_7 не одружений, має місце реєстрації, раніше не судимий, працездатний, однак ніде не працює, обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених із корисливою метою.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні шести епізодах тяжких злочинів та одному епізоді особливо тяжкого злочину , за яке передбачено покарання від 9 до 12 років позбавлення волі, вчинені із корисливою метою, при цьому ніде не працюють, не мають міцних соціальних зв`язків.
З огляду на значимі для даного провадження обставини з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження, приходить обґрунтованого висновку про наявність на теперішній час ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинувачених переховатися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення..
Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, на теперішній час не доведений.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: пред`явлене обвинувачення? тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у скоєні злочинів, їх вік, репутацію, відсутність роботи та міцних соціальних зав`язків , відсутність судимостей, наявність ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобіганню встановленим ризикам.
З урахуванням зазначеного клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинувачених, їх віку, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає суму застави для кожного обвинуваченого, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 грн.
Також, суд зазначає, що згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України повинен містити, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення.
Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше.
Аналіз змісту указаних вимог закону у сукупності свідчить про те, що формулювання в обвинувальному акті обвинувачення, яке за визначенням у п.13 ч.1 ст.3 КПК України, є твердженням про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування, та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст.91 цього ж Кодексу, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, а також містити відповідність фактичних обставин справи із формулюванням обвинувачення, із з тією метою, щоб обвинувачена особа могла зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.
Як вбачається з обвинувального акту, в ньому, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, однак відсутнє формулювання обвинувачення , тобто обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.
Формулювання обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.
В порушення вищезазначених вимог закону в обвинувальному акті взагалі відсутнє формулювання обвинувачення з врахуванням всіх виявлених під час досудового слідства обставин в повному обсязі з дотриманням вимог КПК України, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, порушує право обвинувачених на захист і в подальшому позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Не дотримання стороною обвинувачення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України порушує засади кримінального провадження, зокрема принцип законності ч.1 ст. 9 КПК України
При цьому, вказані порушення не можуть бути усунені шляхом зміни обвинувачення.
Так за ч.1, ч.2 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Тобто прокурор може змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення, як що під час судового розгляду встановлені нові обставини.
Зазначені судом невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, не є новими обставинами.
При цьому, суд зазначає, що обвинувальний акт не може містити ніяких технічних помилок, оскільки це не передбачено КПК України, як і виправлення таких помилок, і змінити його у суді можливо лише зміною обвинувачення при наявності нових обставин.
Враховуючи не відповідність обвинувального акту вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України, він підлягає поверненню прокурору для усунення його недоліків.
Керуючись ст. ст. 9, 177, 178, 182183, 314 -317 КПК України, суд, -
В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 18.01.2021 року.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
1) прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з м. Харкова, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 обвинувачується, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого ; забезпечувати явку належно повідомленого, обвинуваченого, до прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 18.01.2021 року.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_7 , з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:
1) прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з м. Харкова, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_7 обвинувачується, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого ; забезпечувати явку належно повідомленого, обвинуваченого, до прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду, через Київський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили, після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1