Справа № 463/274/20
провадження 1-кс/462/1030/20
У Х В А Л А

23 грудня 2020 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

встановив:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000709 від 12.08.2019 року. Свої вимоги тим, що оскаржувана постанова є невмотивованою, тобто не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Крім цього, слідчий не допитав його у якості потерпілого. В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання від 22.12.2020 року, в якому просить взяти до уваги продовження карантинних обмежень /а.с.186/.

Беручи до уваги, що скаржник неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду його скарги з мотивів того, що він знаходиться на самоізоляції /а.с.165,173,178/, враховуючи, що ним так і не були подані належні докази того, що він за станом здоров`я не може з`явитися до суду, а також те, що скаржник у вищевказаному клопотанні від 22.12.2020 року не просить відкласти розгляд скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги ОСОБА_3 без його участі, оскільки наданих на вимоги слідчого судді матеріалів кримінального провадження № 0000709 достатньо для розгляду скарги по суті, а систематичне відкладення розгляду скарги лише призводить до порушення розумних строків її розгляду.

У судове засідання не з`явився слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , проте подав до суду матеріали кримінального провадження № 0000709, і тому, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріал скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 12.08.2019 року до Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 00005709 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України за заявою ОСОБА_3 від 12.01.2019 року № 11 про те, що суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 за результатами судового розгляду заяви ОСОБА_3 (справа № 463/3038/18, провадження № 1-кс/463/907/18) про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 463/3038/18, провадження № 1-кс/463/907/18, постановив неправосудну ухвалу, відповідно до якої відмовлено у задоволені заяви.

14.11.2019 року постановою слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_3 у визнані його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000709 /а.с.41-43 кримінального провадження/.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 викликався до органу досудового розслідування для допиту в якості свідка повісткою, проте, ОСОБА_3 на виклик не з`явився, подавши клопотання про відкладення його допиту /а.с.35-39 кримінального провадження/.

Таким чином, слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 ніяким чином не порушив права ОСОБА_3 , а допит останнього не відбувся виключно внаслідок його пасивної процесуальної поведінки. Крім цього, доводи ОСОБА_3 щодо незаконності ухвали слідчого судді були викладені ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

29.11.2019 року постановою слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000709 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Доводи скарги ОСОБА_3 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань, оскільки останній у скарзі не зазначає жодної слідчої (процесуальної) дії, яку б належало провести під час досудового розслідування і яким чином це могло вплинути на правильність висновків про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя критично ставиться то тверджень заявника, що слідчий в межах кримінального провадження не здійснив цілий ряд процесуальних дій, оскільки в розрізі обставин, які було необхідно перевірити в межах досудового розслідування, вони не несли суттєвої необхідності. Крім того, самі заяви ОСОБА_3 про злочин зводяться до незгоди з постановленими слідчими суддями ухвалами.

Вивчивши усі матеріали, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які б належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі, а відтак посилання скаржника на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а оскільки підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу кримінального правопорушення немає, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Крім цього, 11.06.2020 року рішенням Конституційного суду України у справі № № 7-р/202 за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 375 Кримінального кодексу України було прийнято рішення, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 375 Кримінального кодексу України, та стаття 375 Кримінального кодексу України, яка визнана неконституційною, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином 11.12.2020 року стаття 375 Кримінального кодексу України втратила чинність.

У своєму рішенні Конституційний Суд України виходив із того, що в ст. 375 КК України не встановлено критеріїв, за якими можна визначити, який вирок, рішення, ухвала або постанова судді (суддів) є "неправосудними", а також не розкрито змісту сполучення слів "завідомо неправосудний", що уможливлює неоднозначне розуміння складу злочину, кваліфікацію якого здійснено за цією нормою.

Формулювання диспозиції ст. 375 КК України допускає можливість зловживання нею при вчиненні органами досудового розслідування дій, що мають наслідком притягнення до кримінальної відповідальності судді лише за факт постановлення ним судового рішення, яке, за суб`єктивним розумінням слідчого, прокурора або будь-якої іншої особи, є "неправосудним" (зокрема, у разі незгоди з цим рішенням).

З огляду на наведене Конституційний Суд України дійшов висновку, що ст. 375 КК України суперечить ч. 1 ст. 8 Конституції України.

Також Рішення Конституційного Суду України містить посилання на Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11.2010р № CM/Rec (2010) 12 (далі - Рекомендація), де зазначено, що "рішення суддів не можуть підлягати будь-якому перегляду поза межами апеляційних процедур, закладених у законодавстві"; "за винятком рішень про амністію, помилування або подібних заходів, виконавча влада та законодавча влада не повинні ухвалювати рішення, що скасовують судові рішення" (§ 16, §17 додатка до Рекомендації).

Отже, для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом. Конституція України не наділяє інші органи державної влади повноваженнями щодо перевірки судового рішення в позасудовому порядку та оцінки його як "неправосудного".

Конституційний Суд України вважає, що остаточне судове рішення не може бути переглянуто, крім встановлених процесуальними законами випадків його перегляду відповідним судом, що виключає можливість оцінювати таке рішення слідчим, прокурором при вчиненні ними дій, які мають наслідком притягнення судді до кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги, що ст. 375 КК України втратила чинність, слідчий суддя вважає, що скасування постанови про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України призведе до необґрунтованого кримінального переслідування особи, прав та інтересів якої вказана постанова безпосередньо стосується.

Враховуючи наведене, у задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.