Справа № 750/1880/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/636/20
Категорія - ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0007801 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Жовтневе, Менського району, Чернігівської області, мешканка АДРЕСА_1 , заміжня, має на утриманні малолітню дитину, освіта середня, не працює, раніше не судима,

засуджена за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 15000 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 07 грудня 2019 року, близько 01 год. 50 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні нічного клубу «777», що розташований по проспекту Миру, 68 у м. Чернігові, діючи умисно, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_7 скляним стаканом, який тримала в правій руці, один удар у ділянку голови зліва, внаслідок чого він розбився, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої бокової поверхні шиї з синцем та гематомою м`яких тканин, множинних різаних ран лівої половини обличчя з синцями м`яких тканин обличчя та субкон`юктивальним крововиливом лівого ока, різаної рани лівої вушної раковини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 555 від 15.01.2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 до 3000 грн. Послалась на необґрунтовано завелику суму морального відшкодування на користь потерпілого. Зазначила, що вчинений ОСОБА_9 злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості. Вказала, що сума морального відшкодування в розмірі 3000 грн. буде співмірною тому обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав ОСОБА_7 унаслідок отриманої травми.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник не з`явилися, надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, апеляційну скаргу підтримали повністю.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора та потерпілого, котрі просили залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, кваліфікація її дій та міра призначеного покарання в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, згідно пункту 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пункт 9 зазначеної вище Постанови встановлює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку суду, задовольняючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченої про відшкодування моральної шкоди, суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, навівши при цьому відповідні мотиви прийнятого рішення, обґрунтував його належним чином та дотримався наведених вище положень закону, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, всі обставини, на які посилається захисник, судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову враховані, тому доводи про необґрунтоване його задоволення у повному обсязі не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2020 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4