Справа № 487/1805/19
Провадження № 1-кс/487/2201/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 03.05.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 щодо відмови в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001206
В С Т А Н О В И В :
30.03.2020 року ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва із скаргою на постанову від 03.05.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 що о відмови її в ознайомленні із матеріалами кримінального провадження № 0001206.
У судове засідання особа, за скаргою якої здійснюється судове провадження ОСОБА_3 не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, згідно з нормами ч.ч. 1, 8 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України.

Слідча Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального бюро розслідувань , розташованого в м.МиколаєвіОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась.В заяві просила розглядати скаргу без її участі та відмовити в її задоволенні.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження та представника Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві.
При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України. Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляд справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами не прибуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи ,пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини не переборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови не можливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Не врахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особі, за скаргою якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а й покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду поданої нею скарги, ОСОБА_3 , не з`являлась у судові засідання, в тому числі призначені в режимі відеоконференції із Приморським районним судом м.Одеси на 27.04.2020р.,13.05.2020р.,26.05.2020р.,22.06.2020р., 17.07.2020р.,24.07.2020р.,22.09.2020р.,12.10.2020р.,27.10.2020р., 01.12.2020р.,03.12.2020р.

Надсилала до канцелярії Заводського районного суду м.Миколаєва заяви про неможливість прибуття в призначені судові засідання та заяви про відвід судді , вказуючи не поважні, на погляд слідчого судді , обставини.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Аналізуючи викладене, вбачається, що на час розгляду скарги, заявлені ОСОБА_3 , вимоги не підтримуються.

Крім того, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_5 слідчим суддею встановлено наступне.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 11.02.2019 року нею в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001206 слідчому було подано клопотання про ознайомленн її із матеріалами кримінального провадження. Постановою слідчого від 03.05.2019 року в задоволенні клопотання було відмовлено. Вказану постанову ОСОБА_3 вважає необґрунтованою і такою що не відповідає вимогами чинного КПК України, що і слугувало підставою для її звернення до суду з вказаною скаргою.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001206 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
За змістом ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Судом встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382КК України.
11.02.2019 року ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001206 слідчому направила клопотання про ознайомлення її із матеріалами кримінального провадження.
Постановою слідчого від 03.05.2019 року, в задоволенні клопотання було відмовлено.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про провдення слідчих (розшукових )дій, особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.
Однак, як встановлено в судовому засіданні кримінальне провадження , по якому заявник оскаржує постанову про відмову у задоволенні клопотання закрито, про що винесено відповідну постанову від 12.11.2020р.
Таким чином, враховуючи, що рішення слідчого можуть оскаржуватись тільки на досудовому розслідуванні, а кримінальне провадження закрито , слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 03.05.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 щодо відмови в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001206 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1