Справа № 740/2468/20
Провадження № 1-кп/740/568/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники кримінального провадження:
прокурор Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

27 березня 2020 року близько 01-00 год. ОСОБА_4 з метою викрадення чужого майна з корисливих мотивів, перебуваючи на автодорозі Р68 «Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці-Н-7» у с. Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області, поблизу повороту на с. Хомівка Ніжинського району, шляхом вільного доступу таємно викрав металевий дорожній знак «2.1, уступи дорогу» вартістю 677,41 грн із металевою трубою довжиною 3 метри вартістю 176,41 грн, загальною вартістю 853,82 грн, що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області. Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 зник з місця вчинення правопорушення.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області.

02 квітня 2020 року близько 02-00 години ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, перебуваючи на автодорозі Р68 «Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці-Н-7» у с. Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області, з лівої сторони на відстані 15 метрів від дорожнього знаку «Синдаревське», шляхом вільного доступу повторно таємно викрав металевий дорожній знак «1.23.2, примикаюча дорога вліво» вартістю 677,41 грн з металевою трубою довжиною 3 метри вартістю 176,41 грн, загальною вартістю 852,82 грн, що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області. Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 зник з місця вчинення правопорушення.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області.

04 квітня 2020 року близько 02-30 год. ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів. Перебуваючи на автодорозі Р68 «Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці-Н-7» у с. Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області, на перехресті з ґрунтовою польовою дорогою з правої сторони, на відстані 750 метрів від дорожнього знаку «Синдаревське», шляхом вільного доступу повторно таємно викрав металевий дорожній знак «2.1, уступи дорогу» вартістю 677,41 грн з металевою трубою довжиною 3 метри вартістю 176,41 грн, загальною вартістю 852,82 грн, що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області. Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 зник з місця вчинення правопорушення.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області.

05 квітня 2020 року близько 03-00 год. ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, перебуваючи на автодорозі Р68 «Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці-Н-7» у с. Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області, на перехресті з ґрунтовою польовою дорогою з лівої сторони, на відстані 750 метрів від дорожнього знаку «Синдаревське» шляхом вільного доступу повторно таємно викрав металевий дорожній знак «2.1, уступи дорогу» вартістю 677,41 грн з металевою трубою довжиною 3 метри вартістю 176,41 грн, загальною вартістю 852,82 грн, що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області. Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 зник з місця вчинення правопорушення.

Указані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області.

10 квітня 2020 року близько 04-00 год. ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи на автодорозі Р68 «Талалаївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці-Н-7» у с. Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області, на відстані 20 метрів від повороту на с. Хомівка Ніжинського району, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав металевий дорожній знак «1.23.1, примикаюча дорога вправо» вартістю 677,41 грн з металевою трубою довжиною 3 метри вартістю 176,41 грн, загальною вартістю 852,82 грн, що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області. Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 зник з місця вчинення правопорушення.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить Службі автомобільних доріг у Чернігівській області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтвердив, що дійсно викрадав дорожні знаки з металевими трубами. У вчинених правопорушеннях розкаявся, погодився з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Від представника потерпілої особи Служби автомобільних доріг у Чернігівській області ОСОБА_5 надійшла заява про здійснення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за його відсутності.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та засудженні своїх дій, активному сприянні розкриттю кримінального правопорушення; відомості про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо: підтримує дружні стосунки з односельцями, схильний до шкідливих звичок, за характером спокійний, непередбачуваний; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; перебуває на обліку в лікаря-нарколога в Ніжинському диспансерному наркологічному відділенні КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з 01 квітня 2013 року з приводу захворювання на алкоголізм.

Зважаючи на вказані обставини в їх сукупності, враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення року в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, та покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України; на підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України, і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Одночасно на обвинуваченого покладаються обов`язки, встановлені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення, та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 817,25 грн відповідно до ст. 122, 124 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 122, 124, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп.

Речові докази: дорожні знаки в кількості п`яти штук, три з яких - уступи дорогу, два - примикаюча дорога вліво та вправо, які перебувають на зберіганні в камері схову Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області, повернути власнику (законному володільцю) Службі автомобільних доріг у Чернігівській області.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1