НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
17 вересня 2020 року Справа № 314/1829/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, має середню освіту, не одружений,раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Згідно з обвинувальним актом, в кінці серпня 2019 року, в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підійшов до господарської будівлі, розташованої на території вказаного домоволодіння, де користуючись відсутністю тимчасового контролю з боку ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, за допомогою м`язової сили рук, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку 2 металевих листів, розміром 2,2x1 м кожний, товщиною металу 3 мм, вагою 50 кг 1 лист, вартістю 4 гривні 93 копійки за 1 кг на загальну суму 493 гривні, які були встановлені на даху вказаної будівлі та слугували її перекриттям.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим ним майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив потерпілій матеріальну шкоду, згідно з висновком судового експерта № 1148 від 14.04.2020, за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи, на загальну суму 493,00 гривні.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім цього, в середині січня 2020 року, в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де шляхом вільного доступу, за допомогою м`язової сили рук, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку 20 листів шиферу 8-ми хвильового, розміром 1,75x1,13 м, товщиною 5,8 мм, вартістю 60 гривень 1 лист, які зберігалися на території вказаного домоволодіння та належали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим ним майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду, згідно з висновком судового експерта № 1148 від 14.04.2020, за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи, на загальну суму 1200 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також вищезазначеного висновку експерта. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що він дійсно за вищезазначених обставин викрав з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , 2 металевих листа, а також 20 листів шиферу, які в подальшому продав.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні середині січня 2020 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в цій частині. Водночас, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у крадіжці в кінці серпня 2019 року 2 металевих листів, проте дії обвинуваченого в цій частині слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України з огляду на недоведеність стороною обвинувачення ознаки повторності у діях ОСОБА_4 .

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, відсутність у нього судимостей, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, а за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільні позови потерпілої ОСОБА_5 на суму 300 грн., та потерпілого ОСОБА_6 на суму 1000 грн., не були підтримані потерпілими під час судового розгляду, у зв`язку з чим підлягають залишенню без розгляду. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось. Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а щодо арешту майна за правилами ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70, ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 174, 337, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

2. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

4. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

5. Речові докази по справі:

- 3 листи шиферу розміром 1,75х1,13 м, товщиною 5,8 мм, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 та скасувати арешт цього майна.

6. Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без розгляду.

7. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1