Провадження № 1-кс/607/5499/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2020 року м. Тернопіль
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 04.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, із клопотанням про арешт майна.

Зокрема, просить накласти арешт на автомобіль марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010 р. на ім`я ОСОБА_6 та один ключ від даного транспортного засобу.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження за №0000130 від 04.08.2020, збереження доказів, дослідження усіх обставин, проведення необхідних слідчих дій та експертиз, просить дозволити зберігати транспортний засіб на території спеціального майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, що в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області, на термін, який необхідний для їх проведення.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що о 21.38 год. 03.08.2020 надійшло повідомлення поліцейського УПП екіпажу 203 ОСОБА_7 про те, що під час патрулювання в м. Тернопіль було виявлено автомобіль марки «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 . В ході перевірки транспортного засобу було виявлено невідповідність в базі даних та він коду автомобіля.

Водій автомобіля ОСОБА_8 за вимогою пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010 р. на ім`я ОСОБА_6 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 .

З метою перевірки зазначених у наданих документах даних, поліцейським ОСОБА_9 проведено звірку таких даних з даними Інформаційного порталу Національної поліції України(надалі - ІПНПУ).

В ході перевірки виявлено невідповідність зазначених даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 та інформацією ІПНПУ.

Так, згідно ІПНПУ, у автомобіля марки «BMW», моделі 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , зазначено наступний заводський номер(VIN-код): НОМЕР_4 .

У пред`явленому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 та на самому автомобілі зазначено інший, такий, що не відповідає даним ІПНПУ, заводський номер(VIN-код), а саме НОМЕР_2 .

З метою уточнення виявленої у ІПНПУ інформації, поліцейським ОСОБА_9 в телефонному режимі надано доручення для перевірки даних про реєстрацію автомобіля марки «BMW», моделі 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 працівниками чергової частини батальйон УПП в Тернопільській області ДПП. На що отримано аналогічну інформацію про невідповідність даних у наявній базі та інформації зазначеної у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010, виданого на ім`я ОСОБА_6 .

У зв`язку з наведеним на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільські.

За даним фактом 04 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000130 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Під час проведення огляду місця події 03 серпня 2020 року вилучено автомобіль марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010 р. на ім`я ОСОБА_6 та один ключ від даного транспортного засобу чорного кольору.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке видане 23.07.2010 на ім`я ОСОБА_6 , зазначено, що автомобіль марки «BMW 316», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1994 року має наступний заводський номер (VIN-кодом): НОМЕР_2 . Такий же заводський номер (VIN-код) виявлено і на автомобілі під час його огляду.

Проте, згідно реєстраційної картки транспортного засобу з Інформаційного порталу Національної поліції України, автомобіль марки «BMW 316», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1994 року, що зареєстрований за ОСОБА_6 , має наступний заводський номер (VIN-код): НОМЕР_4 , а у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 та на самому автомобілі зазначено інший, такий, що не відповідає даним ІПНПУ, заводський номер(VIN-код), а саме: НОМЕР_2 .

Посилаючись на наведене та те, що вилучені речі є речовими доказами, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а саме встановлення відомостей про особу, яка підробила шасі автомобіля марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою збереження доказів та встановлення всіх обставин кримінального провадження, необхідні для проведення технічної експертизи документів, прокурор просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_4 пояснив, що є законним володільцем даного транспортного засобу, так як придбав даний автомобіль, однак не зареєстрував у встановленому Законом порядку, що підтверджується полісом №АЕ/8624573 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Заперечив щодо накладення арешту, оскільки є добросовісним набувачем, а тривале перебування транспортного засобу на штраф майданчику призведе до його знищення.

Захисник адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В силу вимог ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. ч. 3,4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зі змісту вимог п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається із вимог ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу вимог аб.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що о 21.38 год. 03.08.2020 УПП екіпажу 203 ОСОБА_7 , під час патрулювання в м. Тернопіль було виявлено автомобіль марки «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , в ході перевірки якого було виявлено невідповідність в базі даних та він коду автомобіля.

В ході перевірки виявлено невідповідність зазначених даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 та інформацією ІПНПУ.

Так, згідно ІПНПУ, у автомобіля марки «BMW», моделі 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , зазначено наступний заводський номер(VIN-код): НОМЕР_4 .

У пред`явленому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 та на самому автомобілі зазначено інший, такий, що не відповідає даним ІПНПУ, заводський номер(VIN-код), а саме НОМЕР_2 .

З метою уточнення виявленої у ІПНПУ інформації, поліцейським ОСОБА_9 в телефонному режимі надано доручення для перевірки даних про реєстрацію автомобіля марки «BMW», моделі 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 працівниками чергової частини батальйон УПП в Тернопільській області ДПП. На що, отримано аналогічну інформацію про невідповідність даних у наявній базі та інформації зазначеної у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010, виданого на ім`я ОСОБА_6 .

За даним фактом 04 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000130 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Під час проведення огляду місця події 03 серпня 2020 року, вилучено автомобіль марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010 р. на ім`я ОСОБА_6 та один ключ від даного транспортного засобу, чорного кольору, що підтверджується протоколом огляду місця події від 03.08.2020 року.

Постановами дізнавача сектору ОДР ТВП ГУНП в Тернопільській області від 04.08.2020 року автомобіль, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключ визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 23.07.2010 р., автомобіль марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_6 .

Із пояснень ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено, що останній придбав даний транспортний засіб, однак у встановленому Законом порядку не зареєстрував права власності. Вказаний факт також підтверджується полісом №АЕ/8624573 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2020р., клопотання прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_3 задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «BMW», моделі 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010 р. на ім`я ОСОБА_6 та один ключ від даного транспортного засобу.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 31.08.2020 ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07.08.2020 про накладення арешту на автомобіль марки «BMW», моделі 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010 р. на ім`я ОСОБА_6 та один ключ від даного транспортного засобу, скасовано та постановлено нову ухвалу, якою прокурору повернуто клопотання і встановлено строк в 72 години для усунення недоліків та приведення клопотання у відповідність до вимог ст.171 КПК України.

Повний текст ухвали Тернопільського апеляційного суду був оголошений 01.09.2020 року.

На виконання вимог ухвали Тернопільського апеляційного суду прокурор 03.09.2020 року подав уточнене клопотання про арешт транспортного засобу із долученням додаткових документів.

Згідно Інформаційного порталу Національної поліції України встановлено, що у автомобіля марки «BMW 316», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010 зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , зазначено наступний заводський номер (VIN-код): НОМЕР_4 .

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2010, заводський номер(VIN-код) вищевказаного автомобіля, який зазначений у свідоцтві є НОМЕР_2 . Аналогічний номер зазначений і на автомобілі.

В силу вимог ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

В силу вимог ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 3, 4 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено наявними у справі документами, що вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, зокрема, залишили на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, прокурором не доведено існування обставин, які підтверджують, що у разі передачі вказаного транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію його законному володільцю без права розпорядження та користування, останній може бути знищений, прихований тощо.

Згідно зі вимогами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Враховуючи вищенаведене, обставини вчиненого кримінального проступку, тривалість досудового розслідування, починаючись з 03 серпня 2020 року та не проведення по даний час жодних експертиз щодо встановлення обставин справи, необхідність спеціальних умов для зберігання даного майна, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на транспортний засіб, ключ запалювання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування та передання вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

При цьому, слідчим суддею враховано можливість виконати завдання щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, із застосуванням саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, який забезпечить дотримання прав та законних інтересів володільця транспортного засобу, з дотриманням принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження , наслідки арешту майна для його володільця.

Окрім того, в силу вимог ст. 170 КПК, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Однак, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено, що вказаний транспортний засіб може бути прихований, пошкоджений, втрачений тощо.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010 р. на ім`я ОСОБА_6 та один ключ від даного транспортного засобу чорного кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Повернути автомобіль марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання його володільцю ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що згідно ч.2 ст.100 КПК України, сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за збереження арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати прокурору, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повні стю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1