КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2020 задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на врожай сільськогосподарських культур 2020 року, із забороною його відчуження, вирощений на земельних ділянках, які перебувають у власності держави, якими користується Харківський Національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва із наступними кадастровими номерами: :02:023:0047, :03:009:0003, :03:008:0083, :03:008:0082, :03:008:0078, :03:008:0084, :02:018:0025, :00:010:0021, :00:003:0030, :03:008:0080, :01:014:0005, :03:008:0076, :00:009:0031, :02:002:0003, :03:008:0079, :02:012:0002, :02:007:0018, :00:014:0045, :03:008:0077, :03:008:0081, :03:008:0074, :03:008:0004, :02:016:0001, :01:014:0004, :01:010:0002, :01:014:0005, :03:008:0075 в кількості 2 182,860 т., який передано на зберігання Харківським Національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва ТОВ «Агрофірма Престиж» () відповідно до Договору про надання послуг з відповідального зберігання №0608/1 від 06.08.2020, та який зберігається за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Жовтнева, 4, з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді.
Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт вказав на те, що оскаржувана ухвала постановлена без повідомлення та участі власника майна та його представника, копія ухвали слідчого судді надійшла на адресу Харківського Національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва лише 07.10.2020.
У апеляційній скарзі захисник зазначав, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.
ОСОБА_7 є діючим ректором Харківського Національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, відповідно до наказу № 149-к від 18.04.2018. Останній наділений певними повноваженнями, зокрема вирішувати питання діяльності університету, представляти інтереси університету в державних та інших органах, відповідати за результати діяльності закладу перед органом управління, у підпорядкуванні якого він перебуває, розпоряджатися майном і коштами університету, виконувати кошторис, укладати угоди, давати доручення і відкривати банківські рахунки, забезпечувати охорону праці, дотримання законності та порядку, тощо.
Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2020 та 20.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотань органу досудового розслідування про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади.
Слідчий суддя, всупереч вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, розглянув клопотання прокурора за відсутності належного повідомлення власника майна, зокрема підозрюваного ОСОБА_7 , службових осіб Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаева, TOB АДР-Сервіс» та ТОВ «Агрофірма Престиж», а також не вмотивував своє рішення щодо неповідомлення вказаних осіб
Таким чином, слідчим суддею порушено права особи на захист та забезпечення загальних засад кримінального провадження, змагальності та всебічності судового розгляду.

На думку апелянта, твердження прокурора про наявність обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні не підтверджується жодними доказами.
Накладений арешт призводить до порушення умов виконання договору та порушує права його учасників, як власників врожаю, та призводить до збитків.
Органом досудового розслідування, в порушення вимог ст. 171 КПК України, до клопотання не додано матеріалів, які свідчать про процесуальний статус у даному кримінальному провадженні володільця та/або власника майна, та документів про належність майна.

Також, у клопотанні не обґрунтований розмір завданої даним кримінальним правопорушенням шкоди та відсутні докази факту її завдання.
Клопотання прокурора та оскаржувана ухвала не містять посилання на докази про те, що спірне майно є предметом та доказом кримінального правопорушення, набуте кримінально протиправним шляхом.
Також, клопотання прокурора в контексті мотивування необхідності накладення арешту є безпідставним та за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону, без підтвердження необхідними доказами та документами.
У даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.
Захисник вважав, що відповідність вказаного врожаю, який засіяний та вирощується на земельних ділянках, критеріям ст.98 КПК України у контексті злочину за ст. 5 ст.191 КК України є сумнівною, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Крім того, 28.10.2020 від захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що в рамках даного кримінального провадження прокурор вже звертався до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.07.2020, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 06.10.2020 скасовано вищевказану ухвалу слідчого судді.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , представника ОСОБА_6 в інтересах Харківського національного університету ім. В.В. Докучаєва, які не заперечували проти апеляційного розгляду у відсутності прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та представника ОСОБА_6 в інтересах Харківського національного університету ім. В.В. Докучаєва, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника власника майна - Харківського національного університету ім. В.В. Докучаєва, та дані про направлення йому копії ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.

Як зазначено у апеляційній скарзі, копія ухвали слідчого судді надійшла на адресу Харківського Національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва 07.10.2020, тоді як подано апеляційну скаргу 12.10.2020, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не убачає підстав для розгляду питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000364, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Під час досудового розслідування установлено, що 06.05.2020 ОСОБА_7 , обіймаючи посаду ректора Харківського Національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, перебуваючи у приміщенні власного службового кабінету за адресою: Харківська область, селище Докучаївське, учбове містечко Харківського Національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, діючи умисно, за попередньою змовою з проректором цього навчального закладу ОСОБА_9 , з метою одержання неправомірної вигоди для третьої особи, усвідомлюючи зацікавленість ОСОБА_10 в отриманні в тимчасове користування приміщення зазначеного університету, висунув останньому вимогу про надання на користь третьої особи благодійної організації «Благодійний Фонд «Мій Агроуніверситет» () неправомірної вигоди в сумі 300 000 грн. за передачу в тимчасове користування приміщення цього університету та вчинення у подальшому дії, в межах повноважень, направлених на оформлення документів для передачі оренду приміщення цього університету.
На виконання незаконних вимог ОСОБА_7 і ОСОБА_9 щодо надання неправомірної вигоди ОСОБА_11 вимушено погодився та 15.05.2020, діючи під контролем працівників правоохоронного органу перерахував на рахунок благодійної організації «Благодійний Фонд «Мій Агроуніверситет» () № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «КБ «Приватбанк», незаконну винагороду в сумі 300 000 грн., яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у великих розмірах.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що службові особи Харківського Національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «АДР-Сервіс» і ТОВ «Стандартагро» вчиняють розтрату державного майна, шляхом зловживання своїм службовим становищем в особливо великих розмірах.
Постановою слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_12 від 10.07.2020 врожай сільськогосподарських культур 2020 року на земельних ділянках, які перебувають у власності ГУ Держгеокадастру у Харківській області та якими користується Харківський Національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва із кадастровими номерами :02:023:0047, :03:009:0003, :03:008:0083, :03:008:0082, :03:008:0078, :03:008:0084, :02:018:0025, :00:010:0021, :00:003:0030, :03:008:0080, :01:014:0005, :03:008:0076, :00:009:0031, :02:002:0003, :03:008:0079, :02:012:0002, :02:007:0018, :00:014:0045, :03:008:0077, :03:008:0081, :03:008:0074, :03:008:0004, :02:016:0001, :01:014:0004, :01:010:0002, :01:014:0005, :03:008:0075, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000364 від 09.04.2020.
17.09.2020 прокурор третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просивнакласти арешт на врожай сільськогосподарських культур 2020 року, із забороною його відчуження, вирощений на земельних ділянках, які перебувають у власності держави, якими користується Харківський Національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва із наступними кадастровими номерами: :02:023:0047, :03:009:0003, :03:008:0083, :03:008:0082, :03:008:0078, :03:008:0084, :02:018:0025, :00:010:0021, :00:003:0030, :03:008:0080, :01:014:0005, :03:008:0076, :00:009:0031, :02:002:0003, :03:008:0079, :02:012:0002, :02:007:0018, :00:014:0045, :03:008:0077, :03:008:0081, :03:008:0074, :03:008:0004, :02:016:0001, :01:014:0004, :01:010:0002, :01:014:0005, :03:008:0075 в кількості 2 182,860 т., який передано на зберігання Харківським Національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва ТОВ «Агрофірма Престиж» відповідно до Договору про надання послуг з відповідального зберігання №0608/1 від 06.08.2020, та який зберігається за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Жовтнева, 4, з метою збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2020 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на врожай сільськогосподарських культур 2020 року, із забороною його відчуження, вирощений на земельних ділянках, які перебувають у власності держави, якими користується Харківський Національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва із наступними кадастровими номерами: :02:023:0047, :03:009:0003, :03:008:0083, :03:008:0082, :03:008:0078, :03:008:0084, :02:018:0025, :00:010:0021, :00:003:0030, :03:008:0080, :01:014:0005, :03:008:0076, :00:009:0031, :02:002:0003, :03:008:0079, :02:012:0002, :02:007:0018, :00:014:0045, :03:008:0077, :03:008:0081, :03:008:0074, :03:008:0004, :02:016:0001, :01:014:0004, :01:010:0002, :01:014:0005, :03:008:0075 в кількості 2 182,860 т., який передано на зберігання Харківським Національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва ТОВ «Агрофірма Престиж» () відповідно до Договору про надання послуг з відповідального зберігання №0608/1 від 06.08.2020, та який зберігається за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Жовтнева, 4.

Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності збереження речових доказів.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на врожай сільськогосподарських культур 2020 року, вирощений на земельних ділянках, які перебувають у власності держави, якими користується Харківський Національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в межах кримінального провадження № 0000364 від 09.04.2020, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, зіпсоване, втрачене, знищене, використане, перетворене, передане чи відчужене.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що клопотання прокурора не містить даних про правовий статус у кримінальному провадженні власника арештованого майна, не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання приховання, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі чи відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Посилання захисника на те, що арештоване майно не має ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України, спростовуються даними постанови слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_12 від 10.07.2020, якою врожай сільськогосподарських культур 2020 року на земельних ділянках, які перебувають у власності ГУ Держгеокадастру у Харківській області та якими користується Харківський Національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000364 від 09.04.2020.
Посилання апелянта на відсутність підстав для накладення арешту, колегія суддів вважає необугрнтованими, оскільки із матеріалів провадження вбачається, що клопотання прокурора та ухвала слідчого судді містять вказівки на правові підставі, зазначені у ст.ст. 171, 173 КПК України, для накладення арешту на вказане майно, зокрема необхідність накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без участі та повідомлення власника майна, не можуть бути безумною підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді, оскільки,у відповідності до вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя, за наявності підстав, викладених у наведеній нормі закону, може розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Посилання захисника на те, що в рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.07.2020 вже було накладено арешт на врожай сільськогосподарських культур, який скасовано ухвалою Київського апеляційного суду від 06.10.2020, не впливає на правильність висновків слідчого судді, оскільки вищенаведені судовірішення не є предметом апеляційного розгляду у даному судовому провадженні.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Крім того, як убачається із направленого на адресу Київського апеляційного суду листа прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 від 13.11.2020 №09/2/3-51758-20, матеріали відносно ОСОБА_7 виділено з кримінального провадження № 0000364 під № 0000953, та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000953 відносно ОСОБА_7 направлено до Харківського районного суду Харківської області для розгляду по суті.

Відтак, досудовий контроль за рішеннями органу досудового розслідування завершено, а питання щодо речових доказів підлягає вирішенню під час постановлення вироку судом, у відповідності до вимог ст. 374 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3