Справа № 465/6922/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1251/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, рахуючи з моменту його затримання з 28 жовтня 2020 року до 26 грудня 2020 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2020 року та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту та звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду

В обґрунтування вимог, передбачених в апеляційній скарзі, покликається на те, що дана ухвала винесена з порушенням норм КПК України, що знайшло свій вияв у необ`єктивності та упередженості слідчого судді, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Апелянт вказує, що слідчий суддя безпідставно задовільнив клопотання сторони обвинувачення, всупереч норм КПК України, не з`ясувавши усіх наявних обставин у даному кримінальному провадженні.

Наголошує, що ні у клопотанні сторони обвинувачення, ні у оскаржуваній ухвалі слідчого судді не наводяться переконливі докази щодо наявності в діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.15- ч.2 ст.115 КК України. Зазначає, що оголошена підозра ОСОБА_7 є безпідставною, оскільки не підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, а тому не може ставитися в обґрунтування наявності чи відсутності ризиків та інших обставин передбачених ст.ст.177, 178 КПК України.

Адвокат звертає увагу на те, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , однак, без умислу на заподіяння смерті потерпілого.

Зазначає, що слідчий суддя не розглянувши можливості застосування інших запобіжних заходів, як альтернативу триманню під вартою допустив порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

У провадженні СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001626, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке від 28 жовтня 2020 року року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
28 жовтня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави постановлене з дотриманням вимог ст.ст.177,178,182, 183,194 КПК України.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, про наявність, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Зокрема, приймаючи дане рішення судом першої інстанції вірно враховано особу ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним такого злочину, і тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та обрав останньому винятковий у вигляді тримання під вартою, довівши, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та саме такий вид унеможливить переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, а також унеможливить вплив підозрюваного на свідків з метою зміни їх показів.

З таким висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 , виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів повністю погоджується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним від семи до дванадцяти років позбавленням волі, та можливість впливати на свідків з метою зміни їх показів, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На думку колегії суддів слідчий суддя, на підставі наданих слідчим та прокурором доказів, котрі містяться у матеріалах клопотання встановив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, що стверджується протоколом затримання підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 28 жовтня 2020 року, протокол огляду місця події від 27 жовтня 2020 року, протоколом огляду автомобіля марки «Renault Sumbol» від 28.10.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28 жовтня 2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28 жовтня 2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 28 жовтня 2020 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , поясненнями ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні суду першої інтсанції, який пояснив, що дійсно наніс декілька ударів ножем потерпілому, але не мав наміру його вбивати, довідкою за № 09-07вих 4465, виданою Комунальним некомерційним підприємством "Клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги м. Львова ", відповідно до якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на стаціонарному лікуванні у ВАІТ КНПК ЛШМД м. Львова з 27 жовтня 2020 року з діагнозом: проникне ножове поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням серця, діафрагми та печінки (зашивання лівого шлуночка, дренування лівої плевральної порожнини, зупинка кровотечі печінки 27 жовтня 2020 року). Лівобічний гомопневмоторакс. Гемопневмоперитонеум (санація та дренування черевної порожнини 27 жовтня 2020) Геморагічний шок ІІІ ступення.

Пунктом 1 ч.4 ст.183 КПК України (тримання під вартою) передбачено, що слідчий суддя (суд) при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Колегія суддів вважає, що враховуючи вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, особу підозрюваного, який має місце роботи, міцні соціальні зв`язки - живе з матір`ю, яка хворіє, стан здоров`я підозрюваного, який є задовільний, а тому слідчий суддя дійшов до вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Що стосується доводів сторони захисту про необґрунтованість судового рішення та недоведеність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, то такі колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Щодо доводів захисника ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , однак, без умислу на заподіяння смерті потерпілого, то слідчий суддя на момент розгляду клопотання дійшов правильного висновку про обгрунтованість підозри ОСОБА_7 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а також вірно зазначив, що в ході досудового розслідування, у випадку встановлення інших доказів, правова кваліфікація злочину може бути змінена.
Правових підстав для обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою без визначення розміру застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Також колегія суддів при перевірці матеріалів кримінального провадження та прийнятого рішення не виявила допущених істотних порушень вимог КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, на які покликається апелянт, які б тягнули за собою скасування чи зміну даного рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відмовляє прокурору Львівської обласної прокуратури ОСОБА_15 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2020 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді