Справа № 439/1781/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/270/20 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 22 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Бродівського районного суду Львівської області від 22 січня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2019 року і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців позбавлення волі.
Термін відбуття покарання вирішено рахувати з 7 травня 2019 року.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 12 травня 2015 року, він, будучи засудженим Бродівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 3 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробування, з іспитовим строком 1 рік та 24.02.2016 Бродівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць, судимість не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення.
Так, в вересні 2018 року (точної дати і часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись на сміттєзвалищі на околиці м. Броди Львівської області, знайшов рослини канабісу, з яких він пообривав пагони та шляхом привласнення знайденого незаконно придбав і умисно переніс до господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив та подрібнив їх та незаконно зберігав.
27 вересня 2018 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 3/1055 від 23.10.2018 року є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 53, 56 грам.
В цей же час, у вересні 2018 року ОСОБА_7 , знаходячись на сміттєзвалищі на околиці м. Броди Львівської області, знайшов 55 (п`ятдесят п`ять) патронів калібру 5,45 міліметрів, які шляхом привласнення знайденого, придбав і умисно без передбаченого законом дозволу переніс до господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому їх незаконно зберігав.
27 вересня 2018 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 55 (п`ятдесят п`ять) патронів калібру 5,45 міліметрів, які згідно висновку експерта № 5/455 від 09.10.2018 року є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, придатні для стрільби.
Окрім цього, на початку вересня 2018 року (точної дати і часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись на території господарства своєї матері ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, таємно, діючи повторно, викрав кутошліфувальну машинку марки «DWT-150», вартістю 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, належну його сестрі ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
В подальшому, в період з 1 вересня 2018 року по 18 вересня 2018 року ОСОБА_7 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, діючи повторно, використовуючи знайдену металеву палицю, розбив вікно дачного будинку ОСОБА_13 , що розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , куди незаконно проник і таємно викрав належний ОСОБА_14 комплект електропроводки до автомобіля марки «ВАЗ-2104», вартістю 500 (п`ятсот) гривень. В цей же час, застосовуючи знайдену металеву палицю, ОСОБА_7 зірвав навісний замок з вхідних дверей підсобного приміщення цього ж господарства, в яке незаконно проник і таємно викрав належну ОСОБА_15 кришку мотора (картера) з вилкою вижиму щеплення до мотоцикла марки «Ява 350», вартістю 400 (чотириста) гривень, та належну ОСОБА_14 пральну машинку марки «Рига», вартістю 800 (вісімсот) гривень, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 (одна тисяча триста) гривень та потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 400 (чотириста) гривень.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року виправлено описку у резолютивній частині вироку, де шостий абзац вироку викладено у наступній редакції «На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19.11.2019 року і за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк трьох років шести місяців позбавлення волі».
Не погоджуючись з вироком Бродівського районного суду Львівської області від 22 січня 2020 року, перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України, та призначити покарання: за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 1 року позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України просить визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2019 року та за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 4 роки, зарахувавши покарання частково відбуте за вироком від 19 листопада 2019 року.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, при цьому судом першої інстанції призначено ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі та таке ж за видом та розміром покарання призначено за ч.1 ст. 263 КК України, після цього на підставі ч.1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Покарання за ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі є однаковими за видом та розміром найсуворішими покараннями, які входять до сукупності, відтак не можуть поглинатися між собою, оскільки кримінальним законом передбачено можливість поглинення лише меншого за видом або розміром покарання більш суворим. Таким чином при визначенні покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що виразилося у поглинанні однакових за видом та розміром покарань, призначених за окремі злочини, тоді, як ч. 1 ст. 70 КК України передбачає можливість поглинення виключно меншого покарання більшим. Водночас, ураховуючи дані про особу винного, який неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, при визначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів слід застосувати принцип часткового складання покарань.
Крім того, вказує, що ч. 4 ст. 70 КК України не передбачає можливості призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного чи часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки у даному випадку злочин вчиняється ще до постановлення вироку. Однак, суд першої інстанції, постановляючи оскаржуваний вирок, вказаних вимог закону не дотримався та призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, визначив таке за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком від 19 листопада 2019 року, та не зарахував покарання, відбуте за попереднім вироком Золочівського районного суду від 19 листопада 2019 року, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, який просить скасувати вирок та ухвалу про виправлення описки, пояснення обвинуваченого та його захисника на заперечення доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як встановлено колегією суддів, в вересні 2018 року (точної дати і часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись на сміттєзвалищі на околиці м. Броди Львівської області, знайшов рослини канабісу, з яких він пообривав пагони та шляхом привласнення знайденого незаконно придбав і умисно переніс до господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив та подрібнив їх та незаконно зберігав.
27 вересня 2018 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 3/1055 від 23.10.2018 року є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 53, 56 грам.
В цей же час, у вересні 2018 року ОСОБА_7 , знаходячись на сміттєзвалищі на околиці м. Броди Львівської області, знайшов 55 (п`ятдесят п`ять) патронів калібру 5,45 міліметрів, які шляхом привласнення знайденого, придбав і умисно без передбаченого законом дозволу переніс до господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому їх незаконно зберігав.
27 вересня 2018 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 55 (п`ятдесят п`ять) патронів калібру 5,45 міліметрів, які згідно висновку експерта № 5/455 від 09.10.2018 року є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, придатні для стрільби.
Окрім цього, на початку вересня 2018 року (точної дати і часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись на території господарства своєї матері ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, таємно, діючи повторно, викрав кутошліфувальну машинку марки «DWT-150», вартістю 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, належну його сестрі ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
В подальшому, в період з 1 вересня 2018 року по 18 вересня 2018 року ОСОБА_7 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, діючи повторно, використовуючи знайдену металеву палицю, розбив вікно дачного будинку ОСОБА_13 , що розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , куди незаконно проник і таємно викрав належний ОСОБА_14 комплект електропроводки до автомобіля марки «ВАЗ-2104», вартістю 500 (п`ятсот) гривень. В цей же час, застосовуючи знайдену металеву палицю, ОСОБА_7 зірвав навісний замок з вхідних дверей підсобного приміщення цього ж господарства, в яке незаконно проник і таємно викрав належну ОСОБА_15 кришку мотора (картера) з вилкою вижиму щеплення до мотоцикла марки «Ява 350», вартістю 400 (чотириста) гривень, та належну ОСОБА_14 пральну машинку марки «Рига», вартістю 800 (вісімсот) гривень, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 (одна тисяча триста) гривень та потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 400 (чотириста) гривень.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання, колегія суддів дійшла висновку, що такі є слушними, а вирок суду в частині, що стосується покарання, підлягає скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням кримінального закону, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70
КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.
З резолютивної частини вироку Бродівського районного суду Львівської області від 22 січня 2020 року вбачається, судом першої інстанції призначено ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України також призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. При цьому застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, як правильно зауважено прокурором, призначені за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України покарання є однаковими за видом та розміром, а тому такі не можуть поглинатися між собою, оскільки кримінальним законом передбачено можливість поглинення меншого за видом або розміром покарання більшим.
Враховуючи вказану обставину, суд першої інстанції повинен був визначити остаточне покарання, застосувавши принцип часткового складання зазначених покарань, оскільки такий принцип є єдино можливим при призначенні покарання, що є однаковими за своїм видом та розміром.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок Бродівського районного суду Львівської області від 22 січня 2020 року в частині призначеного покарання та ухвала Бродівського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року про виправлення описки, підлягають скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.
Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано ч. 4 ст. 70 КК України частково знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, виходячи з наступного.
Так, прокурор вказує, що призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання суд першої інстанції визначив таке за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком від 19 листопада 2019 року та не зарахував покарання, відбуте за попереднім вироком Золочівського районного суду від 19 листопада 2019 року.
Разом з тим, ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року в резолютивній частині оскаржуваного вироку виправлено описку, відповідно до якої шостий абзац вироку викладено у наступній редакції «На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2019 року і за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк трьох років шести місяців».
Таким чином судом першої інстанції частково виправлено порушення, допущені під час застосування ч. 4 ст. 70 КК України. Однак колегія суддів погоджується з апеляційними вимогами прокурора в частині того, що місцевим судом не зараховано ОСОБА_7 покарання, відбуте за попереднім вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2019 року, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи наведене вище, на переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, а тому вирок суду першої інстанції відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність підлягає скасуванню в частині призначення покарання.
При цьому підлягає скасуванню і ухвала суду від 30 січня 2020 року про виправлення описки.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання за кожен з вчинених ним злочинів колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема: злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України є злочинами середньої тяжкості, злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжкими злочинами; особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, раніше притягувався до кримінальної відповідальності; обставину, що пом`якшує відповідальність - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, і приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України слід визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
Крім того, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати покарання за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2019 року та за сукупністю злочинів слід визначити остаточне покарання ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі, зарахувавши покарання, частково відбуте за вироком від 19 листопада 2019 року.
Колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. 405, ст. 407, ст. 409, ст. 419, ст. 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 22 січня 2020 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання та ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року про виправлення описки - скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2019 року та за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі, зарахувавши покарання, частково відбуте за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2019 року.
У решті вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, обвинуваченим - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4