Справа № 317/3695/20
Провадження № 1-в/317/18/2021
У Х В А Л А

19 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Донецької області, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимий: 04.10.2013 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт; 22.05.2015 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 260 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; засуджений:

15.02.2017 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки став на шлях виправлення, про що свідчать його заохочення, отримані у державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)», на протязі всього строку відбування покарання працював, за винятком періоду карантинних обмежень.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що засуджений довів своє виправлення поведінкою та ставленням до праці.

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки засуджений прибув до ДУ «БВК (№99)» тільки 26.11.2020, а тому вважає клопотання передчасним.

Суд, вислухавши доводи засудженого, прокурора, дослідивши зміст клопотання, особову справу засудженого, встановив наступне.

Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

-засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

-засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

ОСОБА_4 засуджений 15.02.2017 Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

З вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 15.02.2017 вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, щиро каявся.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, тобто враховуючи п. 2 ч. 4 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Так, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 28.04.2017, кінець строку 28.07.2022, тобто на момент внесення клопотання 17.12.2020 засуджений відбув строк покарання, необхідний для застосування ст. 81 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому, виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно із ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Судом враховано, що під час тримання в Бахмутській УВП № 4 ОСОБА_4 характеризувався негативно та 04.08.2017 притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму тримання.

Під час відбування покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)» засуджений також допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання 07.12.2018 року, яке виразилося у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Разом із тим, у 2018 році та у 2019 році, у сукупності чотири рази (винесені 18.04.2018, 31.07.2018, 22.07.2019, 08.10.2019), засуджений заохочувався правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення по праці.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 під час відбування покарання у державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)» був працевлаштованим на виробництві.

Згідно із поясненнями представника адміністрації ДУ» Біленьківська виправна колонія (№ 99)», наданими в судовому засіданні, з грудня 2020 року засуджений працевлаштований в

державній установі за власним бажанням.

Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується наступним чином: порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не має. За вироком суду позову не має. Провину в скоєному злочині визнав. На профілактичному обліку установи не перебуває, підстав постановки на облік не було.

За таких обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, а тому його клопотання необхідно задовольнити та звільнити засудженого умовно-достроково на весь залишений строк.

На підставі ст. 6 КВК України, ст. 12, 24, 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання умовно-достроково на весь залишений строк.

Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.01.2021 о 09:20.

Суддя ОСОБА_1