Справа № 392/627/19
Провадження № 1-кп/392/73/20
МАЛОВИСКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000236
від 24 травня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шеки Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:
6 вересня 2000 року вироком Приморського районного суду м. Одеси
за ч. 1 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився
6 вересня 2000 року;
25 червня 2001 року вироком Приморського районного суду м. Одеси
за ч. 2 ст. 143 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився
21 серпня 2001 року на підставі Закону України "Про амністію";
24 травня 2004 року вироком Червонозаводського районного суду
м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 18 серпня 2006 року умовно-достроково на 3 роки 7 днів;
30 червня 2009 року вироком Солом`янського районного суду
м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення
волі, звільнився 10 грудня 2012 року;
31 липня 2018 року вироком Деснянського районного суду м. Києва
за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
8 жовтня 2018 року вироком Святошинського районного суду
м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченому частиною 3 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у приміщення
при наступних обставин.

22 травня 2017 року близько 13 години в АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні територіального центру соціального обслуговування, з метою крадіжки, проник до приміщення кабінету № 11 та з сумки, яка належала потерпілій ОСОБА_6 , скоїв таємне викрадення грошей в сумі 1100 гривень, що зберігалися в гаманці.
Обвинувачений ОСОБА_5 з викраденими грішми зник з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 1100 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою вину в скоєнні злочину і показав, що 22 травня 2017 року в приміщенні територіального центру зайшов до кабінету і з жіночої сумки викрав гроші в сумі 1100 гривень. Крадіжку вчинив, тому що дуже були потрібні кошти.
Винність обвинуваченого в скоєнні злочину підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні, відповідно яким 22 травня 2017 року вона вийшла в інший кабінет, а свій закрила, але залишила ключ у дверях. В іншому кабінеті перебувала близько 5 хвилин, а коли повернулась до свого кабінету, помітила, що двері до нього були відчинені, а сумка, яка знаходилася всередині, була розстібнута. Після цього вона виявила відсутність грошових коштів, про що повідомила на роботі;
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.05.2017 року, відповідно якому громадянка ОСОБА_6 заявила про те, що 22 травня 2017 року в період з 13 до 14 години невідома особа шляхом вільного доступу проникла до кабінету № 11 та з жіночої сумки скоїла крадіжку грошових коштів в сумі 1100 гривень;
протоколом огляду місця події від 23.05.2017 року, відповідно якому в гаманці потерпілої ОСОБА_6 відсутні грошові кошти; виявлено і вилучено сліди пальців рук;
висновком експерта № 181 від 16.04.2019 року, відповідно якому сліди пальців рук залишені вказівним пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наведені докази є належними і допустимими, тому, суд приймає їх в основу обвинувального вироку.
Призначаючи покарання, суд враховує, що злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України, віднесено законом до тяжких злочинів, які караються позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбуває покарання у виді позбавлення волі за попередніми вироками, тому інше покарання, ніж позбавлення волі, йому не може бути призначене.
Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та добровільне відшкодування потерпілій завданої матеріальної і моральної шкоди.
З урахуванням обставин справи та особи винного, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, слід керуватися правилом часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду відповідно до її заяви, оскільки завдана злочином шкода відшкодована у добровільному порядку до ухвалення вироку.
Речові докази слід залишити в матеріалах справи, а судові витрати віднести за рахунок обвинуваченого.
Вирішуючи питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, суд зазначає, що до 24 грудня 2015 року в частині 5 статті 72 КК України, яка встановлює правила зарахування строку попереднього ув`язнення, визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині 1 статті 72 КК України.
26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII.
Цим Законом було змінено положення частини 5 статті 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження,
в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким частину 5 статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
У постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків про таке:
- «попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - не тотожні поняття. Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України;
- зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його);
- Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;
- вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог частини 5 статті 72 КК України (в редакції закону від 26.11.2015 року № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження (абзац 4 частини 5 статті 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року № 838-VIII).
Як вбачається з довідки Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" обвинувачений ОСОБА_5 затриманий 30 жовтня 2017 року і ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва йому обрано запобіжний захід тримання під вартою.
Вироком від 31 липня 2018 року Деснянського районного суду м. Києва в цьому провадженні обвинуваченого ОСОБА_5 засуджено за частиною 2 статті 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 4 грудня 2018 року.
8 жовтня 2018 року вироком Святошинського районного суду м. Києва обвинуваченого ОСОБА_5 засуджено за частиною 2 статті 186 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі.
На підставі частини 5 статті 72 КК України засудженому зараховано у відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 12 по 19 вересня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 8 листопада 2018 року.
З 9 лютого 2019 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання за попередніми вироками в Кропивницькій ВК (№ 6), а до Кропивницького слідчого ізолятора прибув 2 травня 2019 року згідно ухвали Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2019 року для участі у судовому розгляді теперішнього кримінального провадження.
У клопотання про призначення покарання за сукупністю вироків захисник вимагає застосувати до обвинуваченого положення частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII та застосувати 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з моменту затримання, тобто з 30 жовтня 2017 року.
З такою думкою захисника суд погоджується частково.
Насправді, обвинуваченого ОСОБА_5 затримано 30 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченому частиною 2 статті 186 КК України, за вчинення якого засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року, що набрав законної сили 4 грудня 2018 року.
Проте, для розгляду теперішнього кримінального провадження ОСОБА_5 прибув в Кропивницький слідчий ізолятор 2 травня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2019 року.
Таким чином, з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2018 року, який набрав законної сили, а також враховуючи дію закону про кримінальну відповідальність в часі, слід керуватись частиною 5 статті 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII та зарахувати обвинуваченому у відбуте покарання строк з 30 жовтня 2017 року до 1 травня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а з 2 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк попереднього ув`язнення з 12 по 19 вересня 2017 року слід зарахувати обвинуваченому у відбуте покарання відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2018 року, який набрав законної сили.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченому частиною 3 статті 185 КК України і призначити покарання: 3 роки позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за вироками від 31 липня 2018 року Деснянського районного суду м. Києва та від 8 жовтня 2018 року Святошинського районного суду м. Києва, остаточно призначити засудженому покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 30 жовтня 2017 року.

Зарахувати засудженому у відбуте покарання строк з 12 по 19 вересня 2017 року та з 30 жовтня 2017 року по 1 травня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а строк перебування в Кропивницькому слідчому ізоляторі з 2 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речові докази, два відрізка прозорої липкої стрічки зі слідами пальців рук, поміщених до спеціального пакету Національної поліції № 0026372, залишив у матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1256 гривень витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на вирок подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий
суддя