233 Справа № 233/4495/20
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підготовчого судового засідання
13 жовтня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, враховуючи, що угоди відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України не укладалось, підстав для закриття провадження не вбачається, підстав для повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування немає, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Враховуючи викладене в сукупності, оскільки підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлені, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе призначити матеріали даного кримінального провадження до судового розгляду.
Проти відкритого судового розгляду провадження учасники судового розгляду не заперечували. Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Згідно ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є тяжким злочином (нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі), тому, враховуючи відсутність обставин, зазначених у ч. 4 ст. 314-1 КПК України, необхідно доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.
У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів, оскільки 11 червня 2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановлено не було, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшов з приміщення магазину «Вокзальний», який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, 83 та в цей час на майданчику біля вхідних дверей вищезазначеного магазину перебував ОСОБА_5 , який тримав у лівій руці стакан з грошовими коштами, у якого в лівій нагрудній кишені сорочки знаходився мобільний телефон з зарядним пристроєм та грошові кошти, що побачив ОСОБА_6 , та у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вищезазначеного чужого майна. Негайно реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_5 , який знаходився на майданчику біля вхідних дверей магазину «Вокзальний», який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, 83, та діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті приборкати волю потерпілого до опору, наніс останньому три удари кулаком правої руки в область лівої скроневої частини голови і один удар коліном правої ноги у ліву частину голови, чим було заподіяно фізичний біль та наступні тілесні ушкодження: припухлість у лівої вуличної області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Подавивши вищевказаними діями волю потерпілого ОСОБА_5 до опору, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на майданчику біля вхідних дверей магазину «Вокзальний», який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, 83, діючи умисно, з корисливих мотивів, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, відкрито викрав майно ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 17 грн.; мобільний телефон марки «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2, вартістю 163,00 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої грошових коштів не було; зарядний пристрій для мобільного телефону «Nokia», вартістю 35,00 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 215,00 гривень.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року відносно ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 жовтня 2020 року включно.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні достатніми доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 11 червня 2020 року він перебував біля вхідних дверей до магазину «Вокзальний» та відчиняв відвідувачам двері, та коли з магазину виходив ОСОБА_7 , він сказав йому, щоб ОСОБА_5 віддав гроші, на що останній сказав, що не віддасть. Та після чого ОСОБА_6 наніс йому 3 удари кулаком правої руки в ліву частину голови, а саме в область скроні, та один раз коліном в ліву частину голови та забрав в нього грошові кошти та мобільний телефон «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_8 , який наніс йому тілесні ушкодження та забрав в нього його мобільний телефон;
- протоколом огляду місця події, в ході якого ОСОБА_5 вказав на місце, та пояснив, що саме тут ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження та забрав в нього мобільний телефон;
- показами свідка ОСОБА_9 , який показав, що 11 червня 2020 року він був разом із ОСОБА_10 біля магазину «Вокзальний», що біля залізничо - дорожнього вокзалу в м. Костянтинівка та біля вхідних дверей вони зустріли ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 наніс йому декілька ударів рукою в обличчя, після чого забрав грошові кошти та мобільний телефон;
- слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого потерпілий детально розказав та показав на місці про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 ;
- висновком судово-медичної експертизи № 53 від 12 червня 2020 року, згідно з яким у ОСОБА_5 в лівій вуличній області виявлено припухлість м`яких тканей, що відноситься до легких тілесних ушкоджень;
- постановою про визнання речових доказів від 02 липня 2020 року, згідно з якою мобільний телефон марки «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2., зарядний пристрій, та сім карта мобільного оператора «Водафон» визнано речовим доказом та поміщено до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.
У зв`язку з тим, що на теперішній час ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати, а також у зв`язку з тим, що термін запобіжного заходу спливає, виникла необхідність у продовженні дії вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового слідства встановлено наявність наступних ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам і не в повному обсязі забезпечить виконанню обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
Прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід, обравши відносно нього домашній арешт.
Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо клопотання прокурора, просив обрати відносно ОСОБА_6 домашній арешт за місцем мешкання.
Потерпілий пояснив, що претензій до ОСОБА_6 він не має та не заперечує щодо застосування домашнього арешту.
Обговоривши з учасниками судового провадження заявлене прокурором письмове клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Судом достовірно встановлено, що ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
13 жовтня 2020 року ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Судове провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не завершено.
Під час судового розгляду судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурором доведено, що підставами вважати, що в кримінальному проваджені існують ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність.
Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду підтверджується тим, що останній постійного місця мешкання не має, стійких соціальних зв`язків в м. Костянтинівка та в Донецькій області не має, соціально не адаптований, підозрюється у скоєні тяжкого злочину, за який Законом України про кримінальну відповідальність передбачено позбавлення волі на строк до 6 років, у зв`язку з чим суворість покарання може бути визнана останнім більш небезпечною ніж втеча.
Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків (а саме свідка ОСОБА_9 ), підтверджується тим, що відповідно до отриманих під час розслідування даних, ОСОБА_6 підтримує з останнім дружні відносини, у зв`язку з чим перебуваючи на волі може незаконного впливати на останнього та змушувати його змінити свідчення на свою користь, що може істотно впливати на хід досудового розслідування та встановлення істини.
Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність підтверджується тим, що ОСОБА_6 не має постійного місця мешкання, веде бродяжницький спосіб життя, ніде не працевлаштований, на життя заробляє тимчасовими заробітками, схильний до скоєння правопорушень
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Однак, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його можливість переховуватись від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність на думку суду, є підставою для обрання ОСОБА_6 саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.
Вищезазначені ризики виправдовують обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд на теперішній час не встановив.
При цьому суд вважає, що застосування даного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання ОСОБА_6 винуватим; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання (не одружений, не працює, зареєстрований на тимчасово окупованій території України, без визначеного місця проживання); майновий стан обвинуваченого, який не працює, офіційного заробітку не має; враховуючи наявність підстав, передбачених пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, та що більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою запобігання останнім переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не даючи оцінки доказам, враховуючи, що прокурором в підготовчому судовому засіданні доведені всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 182 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Інших клопотань сторонами кримінального провадження не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182-183, 314-317, 334, 372 КПК України, суд, -
Доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації, а саме Костянтинівському міськрайонному відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого: ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дебальцеве, Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання (який тримається під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)»), яку надати в строк до 21 жовтня 2020 року.
Клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дебальцеве, Донецької області задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дебальцеве, Донецької області обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строком на 60 днів по 11 грудня 2020 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_6 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.
У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язок прибувати на виклики до суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває м. Костянтинівка, Донецької області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими особами, причетними до даного кримінального правопорушення; не вчиняти інших правопорушень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Копію ухвали надіслати/вручити учасникам судового провадження негайно після її оголошення.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, захисника, обвинуваченого.
На ухвалу суду учасниками процесу (в частині обрання запобіжного заходу) може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1