Справа № 442/7604/20
Провадження № 1-кп/442/107/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001109 від 18.07.2020 разом з угодою про примирення про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, депутатом не є, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 17.07.2020 близько 21 год., перебуваючи в приміщенні літньої кухні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_5 з використанням своїх геніталій, ногою вибив крісло, на якому вона сиділа, силоміць зняв з неї нижній одяг та застосовуючи фізичне насильство, долаючи опір потерпілої, грубо стискаючи руками її ліве стегно, поставив останню на коліна без її добровільної згоди намагався вступити з нею у статеві відносини, проникнути своїм членом у її піхву, однак виконавши всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, не довів злочин до кінця, оскільки здійснив еяколяцію (сім`я виверження) на стегна потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на зґвалтування, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

27.11.2020 між підозрюваним ОСОБА_3 ,та потерпілою ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та згідно ст. 75, ст. 76 КК України звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Потерпіла також просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити.

ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпіла та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у закінченому замаху на зґвалтування, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Обвинувачений раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 152 КК України.

При таких обставинах, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим і призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, і до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

З речовими доказами слід вчинити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд - ухвалив:

Затвердити угоду від 27.11.2020 про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27.11.2020 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк рахувати з часу проголошення вироку.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.07.2020, 24.07.2020 на ніж зі слідами РБК, сорочку, штани, труси, мобільний телефон марки Сіменс А62 з ІМЕІ: НОМЕР_1 та сім картою НОМЕР_2 , футболку,шорти, труси.

Речові дока зи: сорочку, штани, труси, мобільний телефон марки Сіменс А62 з ІМЕІ: НОМЕР_1 та сім картою НОМЕР_2 повернути ОСОБА_3 ,

ніж зі слідами РБК, футболку,шорти, труси повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1