УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2020 Справа №607/12244/20

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001185 від 13.05.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не депутата, працюючого на посаді торгового представника ТОВ «Рома», не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2020 року о 09 годині водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «NISSAN Juke», р.н. НОМЕР_1 , рухався крайньою лівою смугою вулиці Шопена м.Тернополя у напрямку вулиці Татарська, наближаючись до регульованого сигналами світлофора перехрестя «вул. Шопена - пр.Степана Бандери - вул.Татарська», на якому йому необхідно було виконати поворот ліворуч на пр.Степана Бандери.

В цей час, на позначений дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР) регульований пішохідний перехід, який знаходиться на вказаному перехресті зліва відносно напрямку руху автомобіля «NISSAN Juke», на сигнал світлофора зеленого кольору, що дозволяє рух, вийшла пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стала переходити проїзну частину проспекту Степана Бандери у спокійному темпі.

Порушуючи вимоги п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу» та виконання його вимог), 2.3 «б», 10.1 та 16.2 ПДР, водій автомобіля «NISSAN Juke» ОСОБА_3 під час проїзду вказаного регульованого перехрестя, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та повертаючи ліворуч, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину, на яку він повертав та продовжуючи рух, допустив на неї наїзд передньою лівою частиною керованого автомобіля.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинено травму кісток тазу у вигляді закритого перелому тіла 5-го крижового хребця (S5), без порушення функції тазових органів та травму лівого колінного суглоба у вигляді пошкодження зв`язкового апарату часткового розриву медіальної (внутрішньої) колатеральної зв`язку, із забиттям м`яких тканин у вигляді набряку, які за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм автомобіля «NISSAN Juke» ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1 та 16.2 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся. На даний час про вчинене він, ОСОБА_3 , щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, яке підтримане потерпілою ОСОБА_5 , про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а порушене щодо нього кримінальне провадження просить закрити.

В судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона примирилася з обвинуваченим ОСОБА_3 , який повністю відшкодував завдану злочином шкоду, вибачився за вчинене ним, жодних претензій в неї до нього немає та просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р., відповідно до якої умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим визначено законом не як право, а як обов`язок суду.

Як вбачається з п. 14 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, постанова (ухвала) судді (суду) має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд прийшов до переконання, що діяння, яке інкримінують обвинуваченому дійсно мало місце, воно містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також те, що існують умови та підстави, передбачені КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення, в даному випадку ОСОБА_3 , необережного злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Підставою для його звільнення є певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує - примирення винного з потерпілим.

З врахуванням вищенаведених підстав та умов, з огляду на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності не є правом, а є обов`язком суду, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

В кримінальному провадженні Тернопільською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради було також подано цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_5 від злочину в сумі 5242,25 грн., який підлягає залишенню без розгляду із роз`ясненням права на звернення із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

У кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких потрібно вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль «NISSAN Juke», р.н. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 до вирішення кримінального провадження слід залишити у нього; медичну карту №2600 стаціонарного хворого ОСОБА_5 , яку 15.06.2020 року вилучено та передано на зберігання до КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», до вирішення кримінального провадження слід залишити в даній установі; оптичний диск із записами КТ та протоколом на 1 арк., який визнаний речовим доказом та переданий на зберігання ОСОБА_5 після вступу вироку в законну силу слід залишити у неї.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст.ст. 100, 284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0001185, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2020 року про його обвинувачення - закрити.

Цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради про відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_5 від злочину в сумі 5242,25 грн. залишити без розгляду.

Речові докази:

автомобіль марки «NISSAN Juke», р.н. НОМЕР_1 , залишити в ОСОБА_3 на зберіганні до набрання вироком законної сили;

медичну карту №2600 стаціонарного хворого ОСОБА_5 , залишити в КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» на зберіганні до набрання вироком законної сили;

оптичний диск із записами КТ та протоколом на 1 арк., залишити в ОСОБА_5 на зберіганні до набрання вироком законної сили.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1