УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.09.2010 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001543 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.09.2010 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001543 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Обґрунтовуючи доводи скарги, заявник зазначив, що вказана постанова незаконна та необґрунтована, не відповідає вимогам КПК України. Вказав, що він в якості потерпілого 08.09.2020 року подав до Державного бюро розслідувань клопотання про проведення певних процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001543 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. Проте слідчий Державного бюро розслідувань 11.09.2020 року, незаконного відмовив в задоволенні його клопотання. З цих підстав просить скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, та просив її задовольнити.

Слідчий Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, відсутність якої не є перешкодою для розгляду скарги у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши додані заявником матеріали, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.22,26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Статтею 220 КПК України регламентовано порядок надання відповіді слідчим, прокурором на клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Як вбачається зі змісту скарги, вона подана ОСОБА_3 , із зазначенням, що він є потерпілим, та містить прохання про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні №0001543 від 18.08.2020 року розглянути клопотання від 08.09.2020 року.

Постановою слідчого Державного бюро розслідувань 11.09.2020 року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування на підставі ч.5 ст. 55 КПК України у кримінальному провадженні №0001543 від 18.08.2020 року прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, тому вже не має права на подачу клопотання в порядку ст.220 КПК України. Права ОСОБА_3 як заявника передбачені ч.2 ст. 60 КПК України.

При цьому до матеріалів скарги ОСОБА_3 не долучено жодних даних на підтвердження того, що ОСОБА_3 являється потерпілим, або іншою особою, яка визначена ст.220 ПК України, як така, що наділена правом заявляти клопотання про здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Таким чином з матеріалів скарги убачається, що слідчий в своїй постанові дійшов обґрунтованого висновку, постанова мотивована, в матеріалах скарги не міститься даних, що ОСОБА_3 є особою, яка наділена правом заявляти клопотання у кримінальному провадженні №0001543 від 18.08.2020 року, не є потерпілим, підстав для скасування постанови не встановлено.
З огляду на зазначене приходжу до висновку, що слідчим на законних підставах винесено постанову.

За змістом постанова загалом відповідає вимогам ст.110 КПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 306, 308 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.09.2010 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001543 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1