Справа № 456/499/21
Провадження № 1-кп/456/312/2021
В И Р О К
іменем України

08 лютого 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Стрию Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2020 року за № 0000292, про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , із середньою-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні четверо малолітніх дітей, депутатом не являється, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого 01.03.2018 року у цивільній справі № 456/3902/17, провадження № 2/456/505/2018, котре 12.04.2018 року набрало законної сили, та виданого для його виконання виконавчого листа, сплачувати на користь ОСОБА_6 (тепер ОСОБА_4 ) аліменти на дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13.12.2017 року, і до досягнення дітьми повноліття, будучи при цьому працездатним, у період з 01.06.2020 року по 28.01.2021 року злісно ухилявся від сплати вищевказаних аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість щодо їх сплати у загальному розмірі 32 000 грн., хоча мав реальну можливість для сплати аліментів на дітей.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 у період з 01.06.2020 року по 28.01.2021 року, проживаючи за своїм зареєстрованим місцем проживання, що у АДРЕСА_1 , мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти, оскільки він у вказаний період на лікуванні та на обліку у місцевому центрі зайнятості не перебував, не звертався по допомогу з приводу працевлаштування, а також мав від тимчасових робіт прибутки, котрі витрачав на власні потреби та не допомагав матеріально в утриманні своїх дітей при відсутності обставин, котрі б свідчили про поважність причин, або ж вимушеність несплати аліментів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 на неодноразові письмові вимоги державного виконавця Відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області про обов`язок сплати аліментів на дітей, як і на неодноразові попередження про необхідність погашення заборгованості щодо їх сплати, не реагував, виплачувати аліменти та погашати по них заборгованість відмовлявся, продовжуючи, таким чином, ухилятися від виконання рішення суду, котре набрало законної сили. Умисні дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
29.01.2021 року, після закінчення досудового розслідування та затвердження обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, укладена угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 ..
Згідно угоди, обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а сторони такої угоди дійшли згоди про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; для потерпілої обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати у подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд, вивчивши вказану угоду про примирення, дійшов таких висновків.
У відповідності до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, повністю визнав вину і щиро кається у скоєному, затвердження даної угоди не порушує прав та охоронюваних законом інтересів її сторін.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
У відповідності до пункту 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.
В силу ч. ч. 1, 2 ст. 475 КПК України, суд ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання у тому випадку, якщо переконається, що така угода може бути затверджена. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
На підставі викладеного та переконавшись, що угода про примирення, укладена між потерпілою й обвинуваченим 29.01.2021 року у цьому кримінальному провадженні, відповідає вимогам закону та не суперечить інтересам її сторін, вважає за можливе й необхідне затвердити таку угоду та призначити узгоджену її сторонами міру покарання обвинуваченому, про що ухвалити даний вирок на підставі угоди, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.
Судових витрат та речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 394, 471, 474-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 29.01.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2020 року за № 0000292, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Роз`яснити потерпілій ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення, потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Також, роз`яснити що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити потерпілій, засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області у порядку, передбаченому чинним КПК України, з підстав, визначених статтею 394 цього Кодексу, зокрема:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1