Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/24/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
переглянула у письмовому провадженні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2020 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрокорбівка Новгородківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, із неповнолітньою дитиною на утриманні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого у відповідності із положеннями ст. 89 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії на 37 днів, з 24 грудня 2020 року 15 години 56 хвилин до 29 січня 2021 року 15 години 56 хвилин, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_6 , 16 липня 2020 року, знаходився на території села Федорівка Петрівського району Кіровоградської області, де займався порубкою дерев. На ґрунті раптово виниклих відносин, відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 зажадав від ОСОБА_6 , щоб той переставив свій легковий автомобіль на інше місце, так як він заважав йому пройти по стежці, висловившись нецензурною лайкою на його адресу.

Після цього, у ОСОБА_6 з мотиву неприязних відносин виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 умисного тілесного ушкодження.

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_8 , діючи групою осіб, разом із сином ОСОБА_9 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, в цей же день, переслідуючи мету умисного спричинення тілесних ушкоджень прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 разом зі своєю сім`єю. Коли ОСОБА_7 відчинив двері, то ОСОБА_6 разом зі своїм сином ОСОБА_9 і двома невстановленими досудовим розслідуванням особами почали наносити ногами численні удари в область голови та тулубу від яких останній впав на підлогу втративши свідомість. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та невстановленими досудовим розслідуванням особами схватили за футболку ОСОБА_7 , котрий лежав на підлозі в коридорі вказаного будинку, та витягли його на подвір`я, де групою осіб нанесли ногами близько сорока ударів по голові ОСОБА_7 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1767/268 від 28.07.2020 року смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок набряку головного мозку, забою головного мозку, перелому основи черепу, травми внаслідок контакту з тупим предметом намір не визначений.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним: раніше встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, запобігти яким в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу, неможливо; ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного; матеріали клопотання об`єктивно свідчать, що завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій.

Ухвалу слідчого судді оскаржено в апеляційному порядку адвокатом підозрюваного, який просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Слідчим суддею не аналізовано на достатньому рівні доказів, що свідчать про наявність/відсутність обґрунтованої підозри.

Прокурором не доведено необхідності застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не існує, вони не підтверджені належними доводами, поведінка підозрюваного вказане не підтверджує.

Крім того, підозрюваний має житло, де проживає із дружиною, має неповнолітніх дітей, працевлаштований, має сталі соціальні зв`язки, позитивно характеризований.

Під вартою підозрюваний тримається понад чотири місяці.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказаних вимог слідчим суддею дотримано.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах:протокол огляду місця події від 17.07.2020 року, протокол огляду трупа від 28.07.2020 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_11 (також протокол додаткового допиту), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , протоколом обшуку від 18.07.2020 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 17-18.07.2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2020 року за участю ОСОБА_11 , висновком експерта № 268 від28.07.2020 року; висновком експерта № 445 від 27.07.2020 року.

Враховано й тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , щовідноситься до категорії умисних тяжких, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; підозрюється у вчиненні злочину у співучасті, групою осіб, що підвищує суспільну небезпеку злочину і особи підозрюваного; внаслідок кримінального правопорушення настали тяжкі і невідворотні наслідки: щодо заподіяння істотної шкоди здоров`ю потерпілому, через отримання травм смерті потерпілого.

Відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 посередньо характеризований, відповідно до положень ст. 89 КК Укрпаїни не судимий, але як характеристика особи в цілому враховується - у минулому притягався до кримінальної відповідальності, був засуджений, йому відомо місце проживання потерпілих, у кримінальному провадженні, наразі не допитано усіх свідків та потерпілих, не встановлено осіб, присутніх при вчиненні кримінального правопорушення, їх ролі у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказане, надає підстав вважати наявним ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні з боку підозрюваного, з метою зміни ними наданих показань, ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тож, колегією суддів не виявлено доказів того, що на даний час зменшились або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені раніше, що могло б свідчити, що, навіть враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам ухилення від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, на даний час існує нагальна потреба у завершенні досудового розслідування, а саме слід виконати ряд слідчих дій: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичної та удово-дактилоскопічної експертиз, провести слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення осіб на ім`я ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які перебували разом із ОСОБА_6 , провести із ними слідчі дії, визначитись із процесуальним статусом у кримінальному провадженні цих осіб, повідомити ОСОБА_9 , ОСОБА_6 про зміну підозри, провести огляд виявлених та вилучених речей та об`єктів, виконати вимог ст. ст. 290, 291 КПК України.

З цією метою строк досудового розслідування продовжений ухвалою Ленінського районного суду м Кіровограда від 24 грудня 2020 року до 29 січня поточного року.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність продовження строку дії стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Наявність дітей на утриманні та позитивної характеристики підозрюваного, житла, уособлено, зважаючи на наведені вище обставини, - не впливає на правильність постановленого оскарженого наразі рішення слідчого судді місцевого суду, не свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Загальний строк тримання під вартою підозрюваного не є надмірним, таким, що є поза межами розумного та процесуально необхідного.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення оскаржуваного судового рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, як законного та обґрунтованого, а апеляційної скарги, відповідно, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії на 37 днів, з 24 грудня 2020 року 15 години 56 хвилин до 29 січня 2021 року 15 години 56 хвилин, без визначення застави - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3