ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/273/20 ЄУН: 700/375/20 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Катеринопільського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 09 травня 2020 року, якою в рамках кримінального провадження № 0000109 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, до 08 липня 2020 року та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчим СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 до слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області подано клопотання, погоджене начальником Катеринопільського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, у межах строку досудового розслідування.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , 06.05.2020 близько 21 год., перебуваючи за місцем проживання, у одній з кімнату будинку по АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв із дружиною ОСОБА_11 , на ґрунті триваючої конфліктної ситуації, пов`язаної з аморальним способом життя останньої, наніс два удари відкритими долонями рук по голові потерпілій ОСОБА_11 з правого та лівого боку, після чого, взяв її обома руками за футболку, у яку вона на той час була одягнена та почав шарпати. У подальшому, розгнівавшись більше на її словесні образи, обома руками стиснутими у кулаки, продовжуючи тримати за футболку, штовхнув ОСОБА_11 у грудну клітку, від чого вона впала на ліжко, на ліву сторону. В подальшому, ОСОБА_7 наніс один удар на відмаш рукою по правій сідниці потерпілої. Після чого, з метою самозахисту ОСОБА_11 лягла на спину та зігнула ноги у колінних суглобах. ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, по черзі, обома руками наніс декілька ударів у грудну клітку, в тому числі в область селезінки ОСОБА_11 та припинив свої дії лише після припинення словесних погроз та прохання потерпілої припинити свої дії.

Після нанесених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 відлучалася з будинку до сусіда ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 та, повернувшись додому близько 00:00 год. 07.05.2020, лягла відпочивати. У подальшому, протягом 07.05.2020, перебувала в гостях у ОСОБА_12 , де залишилася на нічліг та близько 07:00 год. 08.05.2020 була виявлена без ознак життя. Внаслідок спричинених ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у вигляді недокрів`я внутрішніх органів, гемоперитонеуму, травматичного розриву селезінки наступила смерть останньої.

08.05.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчим зазначено, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, є підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. З огляду на наведене, з урахуванням того, що підозрюваний неодноразово застосовував насильство до покійної дружини, вчинив злочин поєднаний з насильством, застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 09.05.2020 клопотання слідчого задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 протягом часу з 21:00 год. до 06:00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду, строком до 08.07.2020. Цією ж ухвалою зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду протягом дії запобіжного заходу та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі смт. Катеринопіль, Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Дана ухвала вмотивована тим, що зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе запобігти встановленим ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді від 09.05.2020 через істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить постановити нову ухвалу, якою задовольнивши клопотання слідчого, обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор посилається на те, що суд, в порушення вимог ст.ст. 7, 21, 22, 94, 177, 183, 370, 372, 412 КПК України своє рішення, яким відмовлено в задоволенні клопотання, належним чином не обґрунтував та не вмотивував, залишивши поза увагою ряд обставин, які мають важливе значення для правильного вирішення кримінального провадження та ухвалення законного рішення.

Зазначає, що у органів досудового розслідування існують реальні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, приховати або спотворити будь-які із речей, які існували знаряддям вчинення злочину та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки прокурора про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не належить, з огляду на наступне.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 ч.1 даної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178 КПК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_9 та застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2 та п. 3 ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя в повній мірі дотримався норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Зокрема, слідчим суддею вірно встановлено, що не зважаючи на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, достатніх підстав для обрання щодо нього виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не вбачається, оскільки слідчим в клопотання, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, на які посилається орган досудового розслідування.

На думку колегії суддів, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За вказаних обставин, слідчий суддя, з урахуванням даних про особу підозрюваного, зокрема, те, що він зареєстрований по місцю фактичного проживання, раніше не судимий, здійснює догляд ОСОБА_13 , 1936 року народження, працює неофіційно чим заробляє на власне утримання та утримання матері похилого віку, дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 може забезпечити запобіжний захід не пов`язаний із утриманням під вартою, зокрема, домашній арешт в певний період доби, що в даному випадку, відповідає меті застосування запобіжного заходу, та забезпечить виконання останнім покладених процесуальних обов`язків, а також буде запобігати можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з чим колегія суддів цілком погоджується.

З апеляційної скарги прокурора та в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення також не встановлено обставин, які б обґрунтовували застосування щодо ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недієвість запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Наразі строк обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу закінчується, а даних про те, що ОСОБА_7 порушувалися умови його застосування або покладені процесуальні обов`язки, не встановлено.

Доводи прокурора про те, що наявні тісні соціальні відносини підозрюваного ОСОБА_7 з померлою та свідками у кримінальному провадженні дають підстави вважати вчинення на них незаконного впливу, були предметом розгляду та оцінки судом першої інстанції, та обґрунтовано визнані такими, що не знайшли свого об`єктивного підтвердження, з урахуванням того, що такий ризик має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, які органом досудового розслідування суду не надані.

Посилання слідчого та прокурора на те, що підозрюваний може спотворити, приховати або знищити знаряддя за допомогою яких нанесено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_11 , не підтверджені будь-якими доказами та є припущенням.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, яке відповідає критеріям ч.1 ст.370 КПК України, апеляційна скарга не містить.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби є достатнім для запобігання наявним в провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, тому не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційних вимог прокурора, в тому числі, з істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, яких в ході апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407, 419, 422 КПК України, суд

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Лисянського районного суду Черкаської області від 09 травня 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Катеринопільського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді