Провадження № 1-кп/127/855/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2020 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2020 р. за № 0001429 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куниче Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацевлаштованого, розлученого, який має неповнолітню дитину, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 16.07.2020 року в період з 01 год. 20 хв. по 01 год. 38 хв., перебуваючи за адресою м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, неподалік будинку № 185, маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неодноразово висловив пропозицію службовим особам - поліцейському взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралу поліції ОСОБА_5 та інспектору взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди в різних сумах грошових коштів за непритягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.
Так, інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_5 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до Дислокації сил та засобів роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу «Юнкер 103», на службовому автомобілі "Toyota Prius", реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювалося патрулювання по маршруту патрулювання у місті Вінниці.
В ході патрулювання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неподалік будинку № 185 по вулиці Князів Коріатовичів у м. Вінниці, на підставі ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме рухався у нічну пору доби із непрацюючою лівою фарою.
У подальшому лейтенантом поліції ОСОБА_6 та капралом поліції ОСОБА_5 , на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію», повідомлено ОСОБА_3 , який знаходився біля свого автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_3 , та був схожий на такого, що перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015, відповідно п. 12 розділу II цієї Інструкції, про необхідність його огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_3 погодився та забажав пройти медичне освідування на місці. У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Вінниця, вулиця Князів Коріатовичів, неподалік буд. № 185, будучи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які, згідно зі ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, достовірно знаючи механізм складання та розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, у ході розмови неодноразово висловив словесну пропозицію надати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в різних сумах за нескладення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В подальшому, під час складання працівниками поліції матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно п. п. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, ОСОБА_3 у період часу з 01 год. 20 хв. по 01 год. 38 хв. 16.07.2020 року, не звертаючи уваги на неодноразові попередження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, продовжував висловлювати словесні пропозиції про надання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в різних сумах.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. При цьому він перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки за деякий час до того вживав алкогольні напої. У вчиненому щиро кається, розуміє, що зробив помилку. Завіряє суд, що подібне більше не повториться та просить призначити йому покарання у виді штрафу в меншому розмірі, врахувавши, що у вчиненому він щиро розкаявся, допомагає матері, яка є пенсіонеркою, непрацевлаштований, розлучений, має неповнолітню дитину.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються реєстрації кримінального провадження, особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 16.07.2020 р. за № 0001429, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацевлаштований, розлучений, має неповнолітню дитину.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Суд також враховує, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.
Обставиною, яка, згідно статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 369 Кримінального кодексуУкраїни (в редакції на час вчинення злочину).
Призначаючи покарання у виді штрафу та визначаючи його розмір, суд враховує майновий стан обвинуваченого, а саме те, що він непрацевлаштований, розлучений, має неповнолітню дитину.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення злочину), та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні - два оптичних диски, на яких містяться матеріали відеозапису з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції від 16.07.2020 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя