КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 травня 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
ОСОБА_8
представника БВК № 85 ОСОБА_9
ОСОБА_10
засудженого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 травня 2019 року клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволено, та ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що висновок суду про доведеність засудженим своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що він став шлях виправлення, не відповідає фактичним обставинам справи. Як вбачається з матеріалів справи засуджений за період відбування покарання має 7 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 4 стягнення за такі грубі порушення режиму відбування покарання, як зберігання мобільних телефонів та вживання спиртних напоїв.
Окрім того, у Бучанській ВК №85 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 24 липня 2015 року. Однак, як вбачається з довідки про заробітну плату засудженого, останній з часу прибуття до Бучанської ВК № 85 до оплачуваної суспільно-корисної праці залучався лише з квітня 2018 року.
Також, як наголошує прокурор, засуджений ОСОБА_5 має 4 судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.
Окрім того, прокурор зазначає про те, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 28 травня 1998 року до позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку, вчинив новий умисний злочин у період такої відстрочки. У подальшому, ОСОБА_11 , будучи засудженим до позбавлення волі, двічі підряд звільнявся умовно-достроково, однак, не виправдав надану йому судом довіру та вчиняв нові умисні тяжкі злочини в період умовно-дострокового звільнення.
На даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання не лише за вчинення розбою, за який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а й за вчинення двох зґвалтувань.
Апелянт переконаний, що дані обставини свідчать не лише про злочинну спрямованість засудженого та не бажання стати на шлях виправлення, а й про його поведінку як пристосуванця до вимог режиму, з метою подальшого його умовно-дострокового звільнення.
З урахуванням викладеного, прокурор вважає, що нестійка правослухняна поведінка, епізодичність залучення засудженого до праці, тяжкість та вид вчинених засудженим злочинів, а також періодичне вчинення умисних злочинів у період непогашеної судимості, будучи при цьому умовно-достроково звільненим, у своїй сукупності свідчать про недоведеність засудженим свого виправлення та можливість його умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурорів на підтримання апеляційної скарги, представників виправної колонії та засудженого, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів судового провадження ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року за ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислюється з 20 вересня 2014 року (ас. 11-14).

Згідно з ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 20 вересня 2014 року по 19 червня 2015 року у відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (ас. 10).

Кінець строку покарання 21 грудня 2021 року (ас. 18).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України та п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Таким чином висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не стільки факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого зазначених вище вимог закону дотримано не у повному обсязі.

Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 та звільнення його умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, щозасуджений ОСОБА_5 з 24 липня 2015 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Бучанська виправна колонія № 85». Був працевлаштований в режимній бригаді житлової зони різноробочим. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 9 заохочень правами начальника установи, 5 з яких скасовані згідно вказівки Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 19 червня 2019 року № 608. Правила поведінки та вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав 2 дисциплінарні стягнення, одне з яких погашено у встановленому законом порядку та одне знято у встановленому законом порядку. З 16 вересня 2019 року постановою начальника установи був переведений до дільниці соціальної реабілітації на невідбутий термін покарання. Сумлінно дотримується правил поведінки та вимог режиму відбування покарання, дисциплінарних стягнень не має. До суспільно-корисної праці відноситься сумлінно, не потребує нагляду та контролю за виконанням поставленого об`єму роботи та виконання ним його обов`язків. Працевлаштований в державній установі «Бучанська виправна колонія № 85» за договором цивільно-правового характеру. Систематично приймає участь у благоустрої території установи та поліпшенні житлово-побутових умов засуджених. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 3 заохочення правами начальника установи. По відношенню до представників адміністрації установи поводить себе ввічливо, вимоги виконує сумлінно. Надає допомогу адміністрації у підтриманні правопорядку серед засуджених. Дружні стосунки підтримує із усіма засудженими, своїм особистим прикладом позитивно впливає на їх виправлення. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно, робить завжди належні висновки. Приймає активну участь у самодіяльній організації засуджених дільниці соціальної реабілітації, член ради колективу засуджених. Приймає участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Правова просвіта». Санітарний стан спального місця та житлової кімнати завжди утримує у належному вигляді. У побуті охайний. Завжди має охайний зовнішній вигляд. На виконанні в установі наявний виконавчий лист на суму 165100 грн., установою утримано 6 343 грн. 74 коп. Соціально-корисні зв`язки підтримує з батьками, отримує посилки та передачі. Вину в скоєному злочині визнав.
З огляду на те, що ОСОБА_5 відібув 2/3 строку покарання і чесним ставленням до праці довів своє виправлення, суд дійшов висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбуття покарання.

Проте, на переконання колегії суддів, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення, у тому числі корисливих тяжких злочинів, маючи не зняті і непогашені у встановленому законом порядку судимості, знову був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 187 КК України, два з яких згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими; те, що раніше засуджений звільнявся умовно-достроково, однак, належних висновків для себе не зробив і вчинив нові тяжкі злочини.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що протягом відбування покарання у виправній колонії на засудженого накладались дисциплінарні стягнення за те, що він був виявлений із запахом спиртного, а заохочення до засудженого застосовувались з липня 2018 року, що свідчить про те, що протягом часу відбуття покарання засуджений характеризується позитивно протягом нетривалого часу.

Згідно з матеріалами справи засуджений, відбуваючи покарання у виправній колонії з 24 липня 2015 року, тільки з квітня 2018 року працевлаштований, про що свідчить довідка про нарахування ОСОБА_5 заробітної плати (ас. 16), що також характеризує

Таким чином беззаперечні докази того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення матеріали справи не містять, як і не встановлені такі докази під час апеляційного розгляду.

Враховуючи зазначені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо передчасності умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання і доходить висновку про відсутність обґрунтованих підстав стверджувати про виправлення та перевиховання ОСОБА_5 протягом усього часу відбування покарання.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам провадження, а тому ухвала суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою слід відмовити у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 травня 2020 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволено та ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2