Справа № 297/273/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000925 від 19 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

Старший слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000925 від 19 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно до клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день та час, у вересні 2019 року ОСОБА_5 під приводом допомоги у вирішенні скрутного фінансово становища ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання її довірою попросив у неї та отримав номер картки «Приватбанк» останньої та SIM-картку від мобільного телефону, до номера якої була прив`язана дана картка банку.

В подальшому, маючи інформацію по банківській картці потерпілої ОСОБА_6 , а саме номер картки «Приватбанк» « НОМЕР_1 » та конфіденційну інформацію з SMS-повідомлень, які приходили на мобільний номер SIM-картки потерпілої, із використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 із банківського рахунку останньої, відкритого в АТ КБ «Приватбанк»», та з використанням мобільного номера SIM-картки прикріпленого до вказаної банківської картки, за наступних обставин.

ОСОБА_5 за допомогою власного мобільного телефону, а також, використовуючи з`єднання із мережею «Інтернет», за допомогою сервісу платіжної системи Worldwide сервісу «MoneySend», використовуючи номер банківської картки ОСОБА_6 та інформацію з SMS-повідомлень по вказаній картці, отримав можливість, без відома власника банківської картки, здійснити перерахування із неї грошових коштів на власну банківську картку.

Так, 10 грудня 2019 року, використовуючи номер банківської картки ОСОБА_6 та код до неї, який надійшов СМС повідомлень на мобільний номер, прив`язаний до банківської картки потерпілої, без відома власника банківської картки потерпілої ОСОБА_6 здійснив перерахування із неї грошових коштів на власну банківську картку, а саме перерахував із картки потерпілої на свій рахунок, відкритий 11.10.2019 в АТ «Альфа-банк» № НОМЕР_2 (на кредитну картку « НОМЕР_3 ») трьома переводами грошові кошти, а саме:о 05 год. 18 хв. кошти в сумі 777,00 грн.; о 05 год. 20 хв. кошти в сумі 2 900,00 грн.; о 05 год. 24 хв. кошти в сумі 1 900,00 грн., тим самим заволодів належними ОСОБА_6 грошовими коштами на загальну суму 5 577,00 грн.

За таких обставин, ОСОБА_5 ґрунтовно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 3 статті 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Крім цього, у невстановлений слідством точний день та час у вересні 2019 року ОСОБА_5 під приводом допомоги у вирішенні скрутного фінансово становища ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживання його довірою, попросив у нього та отримав номер картки «Приватбанк» та SIM-картку від мобільного телефону, до номера якої була прив`язана вказана картка банку.

В подальшому, маючи достовірну інформацію по банківській картці ОСОБА_7 , а саме номер картки «Приватбанк» та конфіденційну інформацію з SMS-повідомлень, які приходили на мобільний номер SIM-картки останнього, із використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 із банківського рахунку останнього, відкритого в АТ КБ «Приватбанк»», з використанням мобільного номера SIM-картки прикріпленого до вказаної банківської картки, за наступних обставин.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 за допомогою власного мобільного телефону, а також, використовуючи з`єднання із мережею «Інтернет», за допомогою сервісу платіжної системи Worldwide сервісу «MoneySend», використовуючи номер банківської картки ОСОБА_7 та інформацію з SMS-повідомлень по вказаній картці, отримав можливість, без відома власника банківської картки, здійснити перерахування із неї грошових коштів на власну банківську картку.

Так, ОСОБА_5 за допомогою вказаної програми зміг здійснити перерахування із неї грошових коштів на власну банківську картку, а саме 10 грудня 2019 року о 15 год. 59 хв. перерахував із картки ОСОБА_7 «Приватбанк» « НОМЕР_4 » на свій рахунок, відкритий 11.10.2019 в АТ «Альфа-банк» № НОМЕР_2 (на кредитну картку « НОМЕР_3 ») одним переводом грошові кошти в сумі 14 800,00 грн., тим самим заволодів належними ОСОБА_7 грошовими коштами на вказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_5 ґрунтовно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

В сукупності, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

-протоколами допитів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ;

-протоколом тимчасового доступу до документів, яким із відділення «Альфа Банк» проведено виїмку документів, що підтверджують вину підозрюваного.

Наразі місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме. Останній за місцем проживання відсутній, що підтвердила у допиті його дочка. Він втік з метою ухилення від слідства та уникнення від покарання.

Отже на думку органу досудового розслідування підтверджено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховуватися від органів досудового розслідування.

У зв`язку з наведеним, 02.12.2020 року старший слідчий звернувся з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу одночасно з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказав, що 17.03.2020 року ОСОБА_5 була вручена підозра відповідно до вимог КПК, а саме його доньці. Те, що слідчий не вказав в ЄРДР дату та час вручення підозри ОСОБА_5 згідно ст. 278 КПК України є помилкою слідчого, однак не є суттєвим порушенням. При цьому, ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, і за який санкцією ч. 3 ст. 190 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Статтею 135 КПК передбачено, порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду' шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронного поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно ст. 3 КПК України терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим., мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Так, згідно матеріалів клопотання підозра ОСОБА_5 була вручена 17.03.2020 року доньці останнього ОСОБА_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . При цьому, сам підозрюваний ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Отже, враховуючи ст. 135 КПК України порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні не був дотриманий.
Слідчим суддею також встановлено, що в клопотанні про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також необґрунтована обставина, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, доказів про це не долучено, а протокол допиту свідка, проведеного сім місяців тому не є таким. Взагалі не вказано де мав би знаходиться підозрюваний, який згідно допиту доньку не мав постійного місце проживання, не перевірено чи не знаходиться він за місцем свого проживання вказаним у клопотанні.

Крім того, в порушення п.1 ч.3 ст.184 КПК України до клопотання не додані матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До обох клопотань, поданих разом, долучені лише витяг з ЄРДР, характеризуючи дані, попередня ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 30.03.2020 року та копія повідомлення про підозру.

Крім того, органом досудового слідства в порушення ч. 3 ст. 278 КПК України долучений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, де не вказано дата та час повідомлення про підозру (а.с. 5-6).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в клопотанні про надання дозволу на затримання з метою приводу слід відмовити.

Керуючись ст. 189, ч.5 ст. 190, ст.ст. 372, 395 КПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000925 від 19 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України в і д м о в и т и.

Ухвала може бути оскарженню протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1