ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5745/20
Провадження № 1-кп/362/666/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000270 від 25.08.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київська область, м. Васильків, громадянина України, українця, офіційно непрацюючого, неодруженого, з базовою середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1. 23.08.2020 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , на дитячому майданчику.
В цей момент ОСОБА_3 помітив рюкзак золотистого кольору, в якому знаходився мобільний телефон, після чого в нього виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «ZTE», моделі «BladeA7».
В подальшому, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного рюкзака та взяв у руки мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Blade А7», вартістю 1838,89 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять вісім гривень, вісімдесят дев`ять копійок), що належить ОСОБА_4 , з яким залишив територію дитячого майданчику.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду у сумі 1838,89 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять вісім гривень, вісімдесят дев`ять копійок).
2. Дії ОСОБА_3 які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3. При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020 р., до ч. 1 ст. 185 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі, але разом з цим розмір штрафу підвищений та включено покарання у виді обмеження волі до 5 років.
4. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

5. Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_3 під час набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020 р., чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII.

Кримінальний кодекс України

6. «стаття 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частина 1 таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
7. Частиною 2 ст. 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
8. Санкцією ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону №2617-VIII передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

9. Отже, приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 185 КК, чинної на час вчинення діяння, та з урахуванням її редакції Законом №2617-VIII в частині, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК є кримінальним проступком.
10 Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
11. До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_5 якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_3 також беззаперечно визнав свою винуватість (а.с.10-11).
12. До обвинувального акта додана письмова заява потерпілої ОСОБА_6 , якою вона погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с. 12).
13. Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
14. Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, що додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали кримінального провадження 00270, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).
15. Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
16. До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.
17. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_3 .
Мотиви призначення покарання
18. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до статей 65, 67 ККУкраїни враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
19. Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив умисний кримінальний проступок у сфері проти власності.
20. Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 , на обліку у лікарня-психіатра не перебуває (а.с.50), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с.51), згідно характеристики виданої депутатом Васильківської міської рада VII скликання ОСОБА_7 , ОСОБА_3 характеризується позитивно (а.с.53), раніше не судимого, а також те, що він не є інвалідом, офіційно непрацюючого.
21. Тому, з урахуванням вказаних обстави та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також його майнового стану, суд у відповідності до вимог КК України та передбачених ним санкцій вважає, що призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, ніж громадські роботи, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_3 та запобігання нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання саме у виді громадських робіт. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як громадські роботи, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
22. Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 запобіжні заходи не застосовувались.
23. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

24. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались.
25. При цьому на підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-20/42260-ТВ від 03.09.2020 року в розмірі 490 грн. 35 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 66, 67, 92, 100, 107, 369, 370, 373, 374, 387, 382, 394 КПК України, суд,
у х в а л и в:
1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин за місцем фактичного проживання (за адресою: АДРЕСА_1 ).
2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 490 грн. 35 коп.
3. Речовий доказ: мобільний телефон марки «ZTE», моделі «BladeA7»- залишити потерпілій ОСОБА_6 .
4. Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.
5. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання копії цього вироку.
6. На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_8