Справа № 446/1519/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

свідка ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 20.07.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого 17.07.2019 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яким затверджено угоду про примирення між ним та потерпілим та який 17.08.2019 набрав законної сили, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн., та будучи ознайомленим під підпис із даним вироком, жодних заходів щодо сплати штрафу не вжив, тобто, умисно ухилявся від сплати штрафу.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 389 КК України - ухилення засудженим від сплати штрафу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав частково та пояснив, що дійсно був ознайомлений з порядком сплати штрафу, однак він не мав коштів для його сплати, оскільки ніде не працює.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ним 30.08.2019 було отримано розпорядження про виконання вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019 відносно засудженого ОСОБА_4 , якому призначено покарання у виді штрафу. Вказав, що ОСОБА_4 належним чином був повідомлений про необхідність сплати штрафу, однак такий не сплатив.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим проживає окремо, зазначив, що як тільки йому стало відомо про штраф, він зразу повідомив про це ОСОБА_4 . Також вказав, що він давав обвинуваченому ОСОБА_4 кошти для сплати вищезгаданого штрафу, однак ОСОБА_4 його не сплатив.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться також зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019 ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_4 30.08.2019, 13.01.2020 було направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу за вказаним вироком у місячний строк, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України за ухилення від сплати штрафу.
Згідно з протоколу допиту від 18.08.2020, ОСОБА_4 був ознайомлений з вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019 та з порядком сплати штрафу. Також був попереджений про необхідність виконання покарання і про кримінальну відповідальність за несплату штрафу. Однак з 17.07.2019 по даний час не сплатив вказаний штраф.
Відтак, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України ухилення засудженим від сплати штрафу.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 389 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, судимість не погашена, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, одружений.
Відповідно до роз`яснень пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання цієї постанови, за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили та остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж відбута частина покарання за попереднім вироком.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 389 КК України у виді обмеження волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, і суд не знаходить підстав для застосування іншого більш м`якшого виду покарання.
Так, матеріалами кримінального провадження підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від відбуття покарання призначеного за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Наведені обставини суттєво підвищують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і покарання повинно відповідати особі, що його скоїла.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, відтак є всі підстави для застосування судом ч. 4 ст. 70 КК України.
Згідно з ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Тому, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно визначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, та покарання за даним вироком та вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019 виконувати самостійно.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_4 , призначене Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.07.2019у виді штрафу в сумі 850,00 грн. - виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1