Справа № 458/818/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 м. Турка

Слідчий суддя Турківського районного Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , інспектора дізнання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову інспектора СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 20.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000168, внесеного до ЄРДР 13.06.2019 за ознаками ч. 1 ст. 129 КК України,

встановив:
29.10.2020 на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить скасувати постанову інспектора СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 20.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000168, внесеного до ЄРДР 13.06.2019 за ознаками ч. 1 ст. 129 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки інспектором дізнання без його відома було проведено огляд місця події та встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_6 росте яблуня, на якій зрізана гілка. Таким чином інспектором дізнання безпідставно вказано ОСОБА_6 власником ділянки, тоді як у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують право власності ОСОБА_6 на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , в той час як ним надано інспектору дізнання докази його власності на будинок за АДРЕСА_1 , де проживає, і його земельна ділянка межує з ділянкою ОСОБА_6 . Інспектором дізнання у кримінальному провадженні від 13.06.2019 по створенню ОСОБА_6 власності в обхід законодавства та ігнорування його доводів є порушенням законності його прав та інтересів, які і так були обмежені під час досудового розслідування, слідчий орган фактично позбавив його права на користування та володіння земельною ділянкою і заїздом.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених у ній доводів. Вказав, що після скасування аналогічної постанови слідчим суддею, інспектором дізнання нічого не усунено та не встановлено належність земельної ділянки, на якій відбувався конфлікт. Натомість інспектором дізнання встановлено власність ОСОБА_6 без будь-яких документів. Він зрізав гілку на дереві на своїй земельній ділянці, а не на ОСОБА_6 , а він йому за це словесно погрожував. Зазначив, що ніяких дій ОСОБА_6 щодо нього не вчиняв, були лише словесні погрози. Конфлікт між ними триває біля 20 років. Не заперечив, що відмовився від проведення одночасного допиту між ним та ОСОБА_6 . Вважає, що інспектором дізнання не встановлено кому належить земельна ділянка, не проведено всіх слідчих дій, а тому постанова про закриття провадження підлягає скасуванню.

Інспектор СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 проти скарги заперечив. Зазначив, що після скасування ухвалою слідчого судді від 02.10.2020 постанови про закриття цього кримінального провадження від 23.09.2020, були усунені вказані в ухвалі слідчого судді недоліки, проведено допити потерпілого, свідків, зокрема і свідка ОСОБА_7 про яку вказав сам ОСОБА_8 , долучено правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Зазначив, що ОСОБА_3 відмовився від проведення одночасного допиту з ОСОБА_6 . Вважає, що дізнання проведено повно та об`єктивно, оскаржувана винесена постанова є законною, а тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Прокурор ОСОБА_4 також просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки оскаржувана постанова є законною, винесеною з урахуванням зауважень слідчого судді, ухвалою якого була скасована попередня постанова про закриття цього кримінального провадження. Дізнання проведено повно, всебічно і неупереджено.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи та заперечення скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарга на таке рішення у відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України може бути подана особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, а якщо рішення оформляється постановою, то строк подання скарги починається з дня отримання особою його копії.

Дана скарга подана ОСОБА_3 як належним суб`єктом звернення до суду зі скаргою в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України та в строки, визначені ч. 1 ст. 304 КПК України.

Вирішуючи скаргу по суті, слідчий суддя встановив наступне.

СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області розслідувалось кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2019 за №0000168 за ознаками ч. 1 ст. 129 КК України про можливе вчинення ОСОБА_6 погрози фізичною розправою ОСОБА_3 .

Постановою слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_9 від 11.12.2019 це кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.04.2020 постанова слідчого від 11.12.2019 була скасована як передчасна з мотивів відсутності в ній належного аналізу зібраних доказів та наявності протиріч, відсутність показань ОСОБА_3 .

З 01.07.2020 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України стало кримінальним проступком та передано для проведення дізнання СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області.

23.09.2020 інспектором СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000168 за ознаками ч. 1 ст. 129 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 02.10.2020 постанова інспектора СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 23.09.2020 була скасована як передчасна та з тих підстав, що дізнавачем, зокрема не усунено та не спростовано показань допитаних осіб, відсутні відомості про допит ОСОБА_6 , не вжито заходів для проведення допиту ОСОБА_7 , можливого свідка ОСОБА_11 та необхідності провести допит ОСОБА_3 на предмет погрози вбивством, з урахуванням того, що в судовому засіданні він повідомив, що ОСОБА_6 погрожував йому сокирою.

Постановою інспектора СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 20.10.2020 року це кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Прийняте інспектором СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області рішення мотивоване тим, що суб`єктивна сторона складу кримінального правопоуршення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України характеризується прямим умислом, коли винний усвідомлює, що погрожує вбивством, а з об`єктивної сторони така погроза має бути конкретною і реальною, що не було встановлено в ході проведеного дізнання.

Не погоджуючись з таким рішенням інспектора дізнання ОСОБА_3 оскаржив таке до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, а в даному випадку постанову про закриття кримінального провадження, дізнавач зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Згідно з ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається серед іншого в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження. Порядок збирання та оцінки доказів передбачений главою 4 КПК України.

У ході розгляду скарги встановлено, що у межах кримінального провадження органом дізнання проведено ряд слідчих дій, інших процесуальних дій з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, серед яких проведено допити потерпілого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , проведено огляд місця події.

У скарзі та в судовому засіданні ОСОБА_3 вказав, що дізнання не провело всіх необхідних дій, водночас сам відмовився від проведення одночасного допиту з ОСОБА_6 , про що написав письмову заяву.

Також, у скарзі та в судовому засіданні ОСОБА_3 вказував на не з`ясування органом дізнання питання щодо того, кому належить земельна ділянка, на якій відбувся конфлікт, з посиланням на фактичне встановлення інспектором дізнання права власності на таку ОСОБА_6 .

Наведені доводи слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки така обставина може братись до уваги для визначення місця вчинення можливого кримінального правопорушення, однак не впливає на правову кваліфікацію діянь за ч.1 ст.129 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 129 КК України встановлено кримінальну відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози

З об`єктивної сторони це кримінальне правопорушення проявляється у залякуванні потерпілого позбавленням його життя. Таке залякування може бути виражене у будь-якій формі: усно, письмово, шляхом демонстрації зброї тощо. При цьому, погроза вбивством має бути конкретною і реальною. Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання. При визначенні реальності погрози значення має з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення, характеру попередніх взаємовідносин між винним і потерпілим тощо. Особливе значення при цьому має сприйняття погрози самим потерпілим, а також і присутніми при цьому іншими

Суб`єктивна сторона в свою чергу характеризується прямим умислом, тобто винний усвідомлює, що погрожує вбивством, що ця погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя, і бажає цього.

З урахуванням викладеного та встановлених під час досудового розслідування обставин справи, інспектором дізнання вірно зроблено висновок про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Водночас, такий висновок зроблено, виходячи з аналізу отриманих під час допиту показань, зокрема самого потерпілого, який вказував, що ОСОБА_6 погрожував йому словесно, однак не зазначав, що таку погрозу сприйняв як реальну та таку, що викликала в нього побоювання за свою життя; свідків, які вказували на наявність тривалого конфлікту між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 щодо земельної ділянки.

Відтак, у ході розгляду скарги встановлено, що інспектором дізнання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, був наданий аналіз встановлених обставин, проведено необхідний і достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, надано правову оцінку зібраним доказам, зокрема в частині кваліфікації.

Наведені обставини свідчать про повноту дослідження всіх обставин кримінального провадження та вжиття органом дізнання передбачених законом заходів для забезпечення ефективного досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є законною та вмотивованою, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову інспектора СД Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 20.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000168, внесеного до ЄРДР 13.06.2019 за ознаками ч. 1 ст. 129 КК України відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.11.2020.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1