Справа № 446/2343/19
УХВАЛА
СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
27.11.2020 року м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
заявника клопотання ОСОБА_4
при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000418 від 26 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000418 від 26 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 286 КК України.
Через канцелярію суду ОСОБА_4 подала клопотання про зняття арешту з транспортного засобу «ЗАЗ 110207» д.н.з. НОМЕР_1 . Мотивуючи клопотання тим, що оскільки всі дії і експертизи щодо даного транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ 110207» д.н.з. НОМЕР_1 проведенні, відсутні підстави для арешту.
В судовому засідання ОСОБА_4 клопотання про зняття арешту підтримала, просила таке задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо клопотання про скасування арешту не заперечив.
Оглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.
На підставі ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.07.2019 накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 110207» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а саме дорожньо-транспортної пригоди та з метою забезпечення збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні №0000418 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.09.2019.
Приймаючи вказану ухвалу суд покликався на те, що вилучене майно, в повній мірі відповідає критерієм речових доказів, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, а саме це є матеріальні об`єкти, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Так, судом встановлено, що проведено усі необхідні слідчі дії, тому немає жодної потреби в арешті майна, відтак суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 368, 372, 374, 376 КПК України, суддя -
у х в а л и в :
клопотання задовольнити частково.
Скасувати арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 110207» д.н.з. НОМЕР_1 в частині користування та зберігання та надати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливість користуватись автомобілем «ЗАЗ 110207» д.н.з. НОМЕР_1 та зберігати його за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1