Справа 939/700/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2902/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

3 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 22 червня 2020 року, якою відмовлено в застосуванні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрито у зв`язку з недоведеністю вчинення ним суспільно небезпечного діяння,

В С Т А Н О В И Л А:

До Бородянського районного суду Київської області звернувся слідчий з клопотанням, затвердженим прокурором Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у примусовому порядку.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_7 в невстановленому місці та в невстановлений досудовим розслідуванням час незаконно придбав за невстановлених обставин подрібнену речовину рослинного походження, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, після чого помістив її до внутрішньої кишені куртки, чим розпочав її незаконне зберігання, та продовжував зберігати наркотичний засіб при собі до моменту його вилучення працівниками поліції.

17.02.2020 року працівниками Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області проведено огляд поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вході якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено речовину рослинного походження.

Згідно з висновком експерта № 11-2/1083 від 25.02.2020 року, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 16,0 грамів.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 16,0 грама.

Канабіс згідно "Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено" в "Таблиці № 1" "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого Кабінетом Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, зі змінами, внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1890 від 12 грудня 2002 року, № 518 (518-2008-п) від 04 червня 2008 року, № 1298 від 02 грудня 2009 року, № 373 від 31 травня 2010 року, № 4 від 05 січня 2011 року, № 796 від 27 липня 2011 року, № 1050 від 05 жовтня 2011 року, № 248 від 29 лютого 2012 року, № 408 від 23 травня 2012 року, № 800 від 22 серпня 2012 року, № 1129 від 05 грудня 2012 року, № 15 від 09 січня 2013 року, № 234 від 08 квітня 2012 року, № 712 від 26 грудня 2014 року, № 747 від 26 жовтня 2016 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 року "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу", канабіс - цілі або різного ступеня подрібнення будь-які частини рослини роду коноплі або їх суміш, незалежно від того, піддавались вони екстракції, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою масою від 0,5 грама до 500 грамів перевищує невеликі розміри, тобто становить розмір наркотичного засобу, за придбання та зберігання якого настає кримінальна відповідальність за ст. 309 КК України.

Згідно з висновком судово - психіатричного експерта № 166 від 08.04.2020 року, ОСОБА_7 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю (за МКХ F70). ОСОБА_7 не міг в період інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом становить суспільну небезпеку і потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Оскільки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічне захворювання, через що не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайний наглядом.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 22.06.2020 року відмовлено в застосуванні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрито у зв`язку з недоведеністю вчинення ним суспільно небезпечного діяння.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у примусовому порядку.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена доказами, дослідженими під час судового провадження. Зазначає, що висновки суду про те, що стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_7 на вокзалі смт. Бородянка був затриманий і у нього був виявлений наркотичний засіб, вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України не затримувався. Щодо висновків суду про не зазначення в клопотанні часу вчинення суспільно небезпечного діяння, прокурор вважає, що оскільки ОСОБА_7 страждає на психічне захворювання, тому підстави довіряти останньому щодо часу місця вчинення діяння відсутні. Вважає, протокол огляду місця події від 17.02.2020 року та відеозапис слідчої дії допустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думки обвинуваченого, законного представника та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів є безпідставним, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в застосуванні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з недоведеністю вчинення ним суспільно небезпечного діяння.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно з висновком судово - психіатричного експерта № 166 від 08.04.2020 року, ОСОБА_7 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю (за МКХ F70). ОСОБА_7 не міг в період інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 17.02.2020 року, в період часу з 18-ї години 12 хвилин до 18-ї години 16 хвилин, безпосереднім об`єктом огляду є паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, який добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 ; оглядом встановлено, що у внутрішній кишені куртки з лівої сторони виявлено паперовий згорток, в середині якого міститься подрібнена речовина рослинного походження, зі слів ОСОБА_7 - конопля, яку він зберігав для себе, без мети збуту. (т. 2, а. 8-9)

Як убачається з відеозапису огляду місця події від 17.02.2020 року, слідчий ОСОБА_11 повідомив, що 17.02.2020 року, о 18-й годині 12 хвилин, на вул. Привокзальній, 26 в смт Бородянка був зупинений ОСОБА_7 , на пропозицію слідчого ОСОБА_7 розстібнув куртку і дістав з внутрішньої кишені паперовий згорток, в якому знаходилась подрібнена речовина, ОСОБА_7 мав явні зовнішні ознаки сп`яніння. (т. 2, а. 9)

Водночас, як убачається з рапорту чергового інспектора Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області від 17.02.2020 року, що зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" (журнал єдиного обліку) за № 1236, 17.02.2020 року, о 17-й годині 32 хвилини, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.02.2020 року, о 17-й годині 31 хвилині, за адресою: смт Бородянка Бородянського району на вокзалі затримано ОСОБА_7 в якого виявлено канабіс вагою, приблизно, 5 грамів, просять оперативну групу. (т. 2, а. 6)

Як вірно встановлено судом першої інстанції, зазначене свідчить про обґрунтованість доводів ОСОБА_7 , що подія, коли у нього, нібито, виявили паперовий згорток з рослинною речовиною мала місце в іншому місці і в інший час, ніж це відображено в протоколі огляду місця події, тому протокол огляду місця події від 17.02.2020 року та відеозапис слідчої дії отримані не в установленому КПК порядку та є недопустимими, оскільки не відображають факт безпосереднього виявлення наркотичного засобу, який згідно з рапортом відбувся 17.02.2020 року, о 17-й годині 31 хвилині.

Крім того, враховуючи психічний стан ОСОБА_7 , неможливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд вірно визнав недопустимим доказом заяву від імені ОСОБА_7 про добровільну видачу паперового згортку з речовиною рослинного походження, а саме канабісом, оскільки відповідно до пояснень ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_8 , ОСОБА_7 наркотиків не вживає, крім того, оскільки фактично має лише початкову освіту, тому ні писати, ні читати не вміє, а тому особисто написати заяву він не міг.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали суду, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в застосуванні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а тому ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 22 червня 2020 року, якою відмовлено в застосуванні до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрито у зв`язку з недоведеністю вчинення ним суспільно небезпечного діяння залишити без зміни.

Суддя Суддя Суддя