КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 10 грудня 2020 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року,

за участі: представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , накладено арешт на вилучене майно, шляхом заборони вчинення будь-якої дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 .

Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», вказаний автомобіль.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що 10 серпня 2020 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора про арешт майна без виклику його власника, копію ухвали не надіслано, в отримано 26 серпня 2020 року в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, апеляційну скаргу надіслано 31 серпня 2020 року.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, через недотримання норм кримінального процесуального закону.

Як стверджує апелянт, в матеріалах судової справи, відсутні докази, які б підтверджували використання ОСОБА_10 даного транспортного засобу або докази, які б підтвердили будь-яку причетність до якогось кримінального правопорушення.

Більш того, відсутні докази, що зазначений транспортний засіб придбаний на гроші, набуті кримінально протиправним шляхом.
ОСОБА_6 протиправно позбавлений права власності в розумінні статті 41 Конституції України та слідчим суддею не наведено мотивів законного позбавлення права власності у порядку, визначеному КПК України.
Слідчим суддею не вказано, які конкретно відомості, сліди містить вказане майно, у тому числі чи є це знаряддям вчинення кримінального правопорушення або інші відомості. які можуть бути використані,як доказ факту чи обставин. що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.
Окрім того, апелянт зазначає про відсутність в матеріалах даної судової справи запиту прокурора чи іншої уповноваженої особи до ОСОБА_6 щодо надання згоди на передачу зазначеного майна на зберігання Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування злочинів, що не пов`язані з корупційними правопорушеннями.
В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 10 серпня 2020 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора про арешт майна без виклику його власника, копію ухвали не надіслано, в отримано 26 серпня 2020 року в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, апеляційну скаргу надіслано 31 серпня 2020 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити адвокату пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 січня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000048 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудове розслідування розпочато на підставі заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , про вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційних дій які фактично вона не вчиняла, а саме: перереєстрація права власності та зняття обтяження з земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Озерна (Оболонський район), площа 113,5298 га кадастровий номер :78:139:0055.
Крім того, досудове розслідування здійснюється на підставі заяви ОСОБА_12 , відповідно до якої 06.12.2017 року невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом укладання Договору про надання юридичних та консультаційних послуг, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 на суму 4,5 млн. доларів США та ТОВ «Інвестиційна Долина» на 162 800 000 грн, чим спричинили шкоду в особливо великих розмірах.
Клопотання обґрунтовується тим, що 21.12.2017 року о 20:50:08 від імені приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , не встановлені особи використовуючи ключ та пароль доступу приватного нотаріуса без її відома здійснили дві реєстраційні дії у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення: 38897887), а саме зняття обтяження та реєстрацій права власності на компанію NEROT HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) на земельну ділянку кадастровий номер :78:139:0055, площа: 113.5298 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна (Оболонський район). В подальшому, після несанкціонованої перереєстрації права власності від імені державного реєстратора Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради невстановлені особи, використовуючи його логін та пароль ЕЦП до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняють перереєстрацію права власності на земельну ділянку на компанію STILEMAX INVESTMENT LIMITED (Республіка Кіпр), після цього 29.12.2017 року від імені державного реєстратора відбувається перереєстрація права власності на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АТТАЛ», .

26.01.2018 року державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на підставі протоколу електронних торгів, серія та номер ЕХР- 000001, від 12.01.2018 року реєструє право власності на земельну ділянку кадастровий номер :78:139:0055 за ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА ДОЛИНА», .
Одночасно з цим зазначено, що група осіб, яка складається з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в період з вересня 2017 року по березень 2018 року шахрайським способом, з використанням підроблених документів та незаконним втручанням в роботу державних реєстрів заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 на суму 4 385 000 (чотири мільйони триста вісімдесят п`ять тисяч) доларів США та ТОВ «Інвестиційна долина» на суму 162 000 000 (сто шістдесят два мільйони) гривень.

Вказані протиправні дії ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , вчинили під час купівлі ОСОБА_12 земельної ділянки площею 113 га в Оболонському районі м. Києва (кадастровий номер :78:139:0055) та реєстрації прав на неї. Зокрема, ОСОБА_12 будучи зацікавленим у придбанні земельної ділянки (кадастровий номер :78:139:0055), яка знаходиться у власності AT «Родовід Банк», звернувся до ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; які запевнили, що зможуть допомогти у прискоренні вирішення вищевказаного питання. З цією метою, останні запропонували ОСОБА_12 допомогу досвідченого юриста ОСОБА_16 , у якого є успішна юридична компанія акредитована в ФГВФО.

06.12.2017 між ОСОБА_19 та ОСОБА_12 укладено договір про надання юридичних послуг на загальну суму 500 000 доларів США. В подальшому, ОСОБА_19 надав підроблене рішення ФГВФО № 4216 від 23.11.2017та свідоцтво про придбання майна з публічних торгів кіпрською компанією «Nebot Holding Limited» № 13458 від 13.12.2017 року, видане Оболонським районним відділом державної виконавчої служби. Далі, на підтвердження своїх намірів ОСОБА_19 надав копію договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :78:139:0055) ТОВ «ФК «Атгал» та повідомив, що вказана ділянка виставлена для продажу на електронні торги.

Для вчинення незаконних реєстраційних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , шляхом незаконного втручання у реєстр від імені одного з нотаріусів зняли накладені арешти на вказану земельну ділянку і зареєстрували право власності на ТОВ «ФК «Аттал». Перемогу у конкурсі отримала ТОВ «Інвестиційна долина» та викупила вказану земельну ділянку за суму у 162 000 000 гривень. Проте, для підписання протоколу торгів ОСОБА_17 , ОСОБА_15 вимагали у ОСОБА_12 спочатку оплатити їх послуги та послуги ОСОБА_16 , в результаті чого ОСОБА_12 передав вказаним особам грошові кошти у сумі 4 385 000 доларів США.
Після цього, ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_19 повідомили ОСОБА_12 про реєстрацію права власності у державному реєстрі нерухомого майна. Проте, через невстановлений досудовим слідством час, представнику ТОВ «Інвестиційна долина» та ОСОБА_12 стало відомо про накладений арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :78:139:0055.

В подальшому, ФГВФО звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою про вчинення незаконних дій зі зміною власників земельної ділянки з кадастровим номером :78:139:0055 та комісією з розгляду скарг відмінено всі попередні реєстрації і повернуто земельну ділянку у власність держави.

Крім того, зазначено, що координацією та організацією протиправних дій по заволодінню грошових коштів ОСОБА_12 займався ОСОБА_21 .

Так, під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень також можуть бути причетні ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 .

В подальшому зазначено, що згідно розробленої злочинної схеми ОСОБА_9 кошти, які були привласненні, розподілились між учасниками злочинної групи, однак більша їх частина була використана для придбання рухомого та нерухомого майна для ОСОБА_9 .

Таким чином, в 2018-2019 роках за вказані кошти придбано наступне майно, яким користується ОСОБА_9 :
- автомобіль «MERCEDES-BENZ G 500», чорного кольору, 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , VIN код - НОМЕР_3 , який поставлений на облік на дружину ОСОБА_24 - ОСОБА_25 ;

- автомобіль «MERCEDES-BENZ S 450», чорного кольору, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , V1N код - НОМЕР_5 , який поставлений на облік 18.12.2019 на куму ОСОБА_26 - ОСОБА_27 ;

- автомобіль MERCEDES-BENZ G 500», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_6 , який поставлений на облік 21.11.2018 на начальника охорони ОСОБА_9 - ОСОБА_6 ..

Встановлено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ G 500», чорного кольору, VIN- НОМЕР_3 , завезений на територію України на ім`я ОСОБА_25 , із закордону, та придбаний 20.04.2019 року в Федеративній республіці Німеччина на підприємстві «AUTOBORSE» у Jens Knoblich, Lerchenstr, 5, на підставі договору № 1972/19 від 20.04.2019 року - за 112 тис. дол. США, при цьому оплату за вказаний автомобіль здійснювали через підконтрольну ОСОБА_22 компанію «FUEL PRO PTE LTD», Сингапур, Maybank, з рахунку НОМЕР_7 .
В подальшому, на підставі довіреності № 3373, завіреної приватним нотаріусом ОСОБА_28 26.06.2019 року, наданої ОСОБА_25 на ОСОБА_29 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний автомобіль 01.07.2019 року транспортований на територію України ОСОБА_29 , та розмитнений на Львівській митниці ДФС України.
Зазначено, що за розмитнення вказаного автомобілю в сумі 1 088 100 грн. здійснювалась оплата з м. Києва, з банківської картки АКБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_30 .
Окрім цього, зазначено, що перед здійсненням платежу ОСОБА_31 , на його банківську картку здійснено три платежі по 299 тис. грн. наступними особами - ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та його рідним братом ОСОБА_34 .
Окрім того, ОСОБА_35 , який приймав участь в оплаті розмитнення автомобілю для ОСОБА_25 являється підконтрольною особою ОСОБА_22 та фактично банківською карткою АКБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_36 , користується ОСОБА_22 , а сам ОСОБА_37 проживає за місцем реєстрації в Закарпатській області. З вказаної банківської карти також здійснювались перерахунки грошових коштів на банківські картки дружини ОСОБА_22 - ОСОБА_38 .
Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_21 користується автомобілем «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_9 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , який є водієм та охоронцем ОСОБА_39 та його близькою особою, тобто фактично вказаний автомобіль належить ОСОБА_40 ,придбаний за гроші набуті кримінально протиправним шляхом, тобто має ознаки зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадження.
05 серпня 2020 року винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої вказане майно визнано речовими доказами.
07 серпня 2020 року прокурор першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, шляхом заборони вчинення будь-якої дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 . Окрім того, просив передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», вказаний автомобіль.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року клопотання задоволено.
Задовольняючи вказане клопотання, внесеного в межах кримінального провадження № 0000048 про накладення арешту на майно, а саме «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 із передачею Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення його збереження.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Посилаючись у клопотанні на те, що автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , але фактично належить ОСОБА_9 , придбаний за грошові кошти, які набуті кримінально протиправним шляхом, має ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадження, прокурор повинен зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження таких обставин.

Однак, колегія суддів не вбачає законних підстав для накладення арешту на зазначене майно, оскільки відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу (а.с. 141), вказаний автомобіль належить ОСОБА_6 , який не має будь-якого відношення до даного кримінального провадження.

Окрім того, прокурором не долучено до клопотання доказів того, що автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , фактично належить ОСОБА_9 та придбано за грошові кошти, які набуті кримінально протиправним шляхом.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя повинен обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Окрім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Не може накладатися арешт на майно, на автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 з метою його конфіскації як виду покарання, про що зазначає прокурор у клопотанні, оскільки причетності ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні не встановлено, тобто він, як власник вказаного автомобіля, не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника і третіх осіб.

Окрім того, долучена до клопотання слідчого постанова від 05 серпня 2020 року про визнання майна речовим доказом, а саме автомобіля «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що вказане майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, відтак є формальною.
На думку колегії суддів, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вказаний автомобіль має доказове значення для кримінального провадження, а саме був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, заслуговують на увагу доводи представника про відсутність законних підстав у слідчого судді для передачі арештованого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Так, відповідно до матеріалів судового провадження, прокурор у клопотанні, поданому в порядку Глави 17 КПК України, якою регулюється арешт майна, одночасно з накладенням арешту на майно просить передати його Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління, для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», що регулюється ст. 100 КПК України, яка відноситься до Глави 4 КПК України «Докази і доказування» і регулює питання зберігання речових доказів і вирішення питання про спеціальну конфіскацію. Вказані питання, на думку колегії суддів не можуть вирішуватись в одному провадженні, оскільки вони розглядаються за різною процедурою, передбачають внесення окремого клопотання слідчим, прокурором, по різному виконуються. Окрім того, ст. 309 КПК України, як і положеннями ст. 100 КПК України, не передбачено апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів про передачу майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а ухвали слідчих суддів про арешт майна підлягають апеляційному оскарженню.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року та задовольнити апеляційну скаргу.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , накладено арешт на вилучене майно, шляхом заборони вчинення будь-якої дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 та передано вказаний автомобіль Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про накладення арешту на вилучене майно, шляхом заборони вчинення будь-якої дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 та передані вказаний автомобіль Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний номер 757/33759/20-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_41
Провадження № 11сс/824/4796/2020 Доповідач ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України