ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2535/20 Справа № 932/7545/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні
№0000470 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2020 року повернуто прокурору Дніпропетровської прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000470 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309 КК України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що обвинувальний акт надійшов до суду 01 липня 2020 року та містить кримінальне правопорушення, що визначене як кримінальний проступок, судовий розгляд справи не розпочатий, а вирішення питання про об`єднання в одне кримінальне провадження проступків та злочинів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відноситься до компетенції органів досудового розслідування, а тому клопотання прокурора задоволенню не підлягало.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання в той же суд.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вищевказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що рішення про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.309 КК України, прийнято прокурором в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 25.06.2020 року, тобто до 01.07.2020 року, виходячи із конкретних обставин справи і на підставі діючого на момент прийняття рішення кримінального процесуального закону.
Вказує, що після завершення досудового розслідування 30.06.2020 року та направлення обвинувального акта до суду, кримінальне провадження продовжується вже судом, а тому, на думку апелянта, судом першої інстанції в порушення ст.334 КПК України необгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо вирішення питання про виділення в окреме провадження чи залишення об`єднаними матеріали щодо проступку та щодо злочинів і незаконно прийнято рішення про повернення всього обвинувального акта за обвинуваченням у вчиненні і злочинів, і проступку прокурору.
Звертає увагу, що внаслідок незаконного рішення суду першої інстанції інші учасники опинились у позиції правової невизначеності, оскільки незрозуміло яким чином прокурор після завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні повинен вирішити питання щодо необхідності виділення чи залишення об`єднаними провадження щодо злочинів і проступків замість суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У статях 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Апеляційним переглядом встановлено, що до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000470 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309 КК України.
З пред`явленого обвинувачення слідує, що фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.
При цьому, суд першої інстанції не навів в оскаржуваній ухвалі невідповідностей обвинувального акта №0000470 за обвинуваченням ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України.
Що стосується посилань суду на вимоги п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень слід зазначити наступне.
Відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII, який вступив в силу 01 липня 2020 року (далі Закон 2617-УІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.
З системного аналізу положень КПК України слідує, що з 01 липня 2020 року судам необхідно повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження 30 червня 2020 року першим заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області було направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000470 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309 КК України.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2020 року було призначено підготовче судове засідання по обвинувальному акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 на 11 год. 45 хв. 03 липня 2020 року з викликом у судове засідання учасників судового провадження.
Як правильно було встановлено судом першої інстанції, діяння, інкриміновані ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, є злочинами, а діяння за ч. 1 ст. 311 КК України кримінальним проступком.
Разом з тим, ані положеннями п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, ані іншими нормативно-правовими актами не зобов`язано суди повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину, і проступку.
Крім того, рішення прокурора про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309 КК України, було прийнято прокурором в ході досудового розслідування, виходячи із конкретних обставин кримінального провадження, 25 червня 2020 року, тобто до вступу у законну силу змін до ч. 2 ст. 217 КПК України, внесених Законом 2617-VIII, на підставі діючого на момент прийняття рішення кримінального процесуального закону, а тому посилання суду першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору на положення ч. 2 ст. 217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) є безпідставними.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановлені були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні
№0000470 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309 КК України - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4