Справа № 713/409/18
Провадження №1-кс/713/183/20
УХВАЛА
іменем України

03.08.2020 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 27.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000073 від 22.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2020 року ОСОБА_4 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову заступника начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 27.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000073 від 22.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України.

У скарзі вказує, що в матеріалах досудового розслідування № 0000073 від 22.02.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, де потерпілим є ОСОБА_4 є відомості про те, що в період часу з 19.02.2018 року по 21.02.2018 року невідома особа, шляхом обману під приводом продажу шиферних листів в кількості 400 штук через мережу Інтернет-продажу «ОLХ» заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 33700,00 гривень, які потерпілий перерахував на картковий рахунок карти «Приватбанку» № НОМЕР_1 . Вищезазначені грошові кошти були перераховані ОСОБА_6 за шифер в кількості 400,00 шт., який йому нібито мала продати невідома особа, якій було перераховано ці гроші. В той же час його довірителем ОСОБА_4 було організовано доставку шиферу в кількості 400 шт. до господарства ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 не було укладено жодних цивільно-правових договорів, а також не проводилося ніяких взаєморозрахунків з приводу купівлі шиферу в кількості 400 шт. Отже, ОСОБА_4 являється законним власником вищезазначеного шиферу в розумінні ЦК України, про що стверджується ТТН № 5683 від 20.02.2018 року. Постановою про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.02.2018 року винесеною заступником начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області майором поліції ОСОБА_5 , вирішено: 1.Оглянуті протоколом огляду місця події від 21.02.2018 року, шиферні листи в кількості 400 шт. - визнати речовим доказом та прилучити до матеріалів кримінального провадження № 0000073. Вказані речові докази залишити на відповідальне зберігання ОСОБА_6 жителю АДРЕСА_1 до вирішення питання по суті в суді.

По зазначеному кримінальному провадженні нікому не оголошено підозру. Постанова слідчого від 22.02.2018 року винесена формально, ОСОБА_4 не було повідомлено про закриття відповідного кримінального провадження, 16.07.2020 року отримав постанову.

В зазначеній постанові лише коротко описано обставини справи і зроблено висновок про те, що між ОСОБА_4 та іншим потерпілим по справі ОСОБА_6 виникли цивільні правовідносини, а тому це питання слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Вважає такий висновок слідчого абсолютно нелогічним та незаконним, оскільки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не було укладено жодних цивільно-правових договорів, а письмові документи про поставку товару ніяк не можуть свідчити про укладення такого договору, а лише можуть слугувати письмовими доказами по кримінальному провадженню. Грошима незаконно заволоділа невстановлена слідством особа, хоча враховуючи те, що гроші ОСОБА_6 було перераховані на картковий рахунок шахрая, то для поліції встановити кому саме належить цей рахунок, не складало проблем. Тому, про відсутність складу злочину, передбаченого ст.190 КК України, не бути й мови. Однак для підтвердження всіх обставин справи слідчий мав провести якісь слідчі дії. Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що жодних слідчих дій чи оперативно-розшукових заходів слідчим не проведено та не доручено їх проведення оперативним працівникам, розслідування велося формально. Окрім того, слідчий фактично не вирішив питання з речовими доказами. Так ним зазначено, що речові докази - шифер в кількості 400 шт. залишено на зберіганні у ОСОБА_6 , хоча даний шифер належить його довірителю.

Просить скасувати постанову заступника начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області майором поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000073 від 27 грудня 2018 року, і направити справу до слідчого відділення Вижницького ВП Кіцманського ВП.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилався на обставини викладені в скарзі, просив її задовольнити.

В судове засідання прокурор та заступник начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши представника заявника ОСОБА_7 , дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0000073 від 27 грудня 2018 року, дійшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.1 КК України.

З витягу з кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000073 від 22.02.2018 року вбачається, що в період часу з 19.02.2018 по 21.02.2018 року невідома особа, шляхом обману під приводом продажу шиферних листів в кількості 400 штук через мережу Інтернет-продажу «OLX» заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , жителя смт.Берегомет вул.Комсомольська, Вижницького району Чернівецької області в сумі 33700,00 грн., які потерпілий перерахував на картковий рахунок карти "Приватбанку" НОМЕР_2 .

Постановою заступника СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області від 27 грудня 2018 року, кримінальне провадження №0000073 від 22 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вказані вимоги закону слідчим належним чином не виконані.

Заявник ОСОБА_4 звертаючись з скаргою на постанову заступника СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000073 від 22 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, посилається на те, що слідчим не вмотивовано обґрунтування для прийняття такого рішення слідчого.

Заступником СВ Вижницького СВ ОСОБА_5 в постанові зазначено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, оскільки наявні відсилки до цивільно-правових відносин, які утворилися між суб`єктами цивільного права, з приводу майнових прав придбання права на майно. А тому з даного приводу конфліктуючим сторонам слід роз`яснити, що спірні питання щодо повернення грошових коштів чи то спірних майнових питань необхідно звернутися до уповноваженого на те органу, тобто до суду, який розглядає та приймає відповідні рішення майнового та не майнового характеру, які є обов`язковими для виконання.

Стаття 190 ч.1 КК України встановлює відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

З матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000073 від 22 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України вбачається, що слідчим не здійснено слідчі дії для встановлення особи, яка незаконно заволоділа грошима; не ініційовано клопотання до слідчого судді щодо тимчасового доступу до рахунку, на який було перераховано кошти в сумі 33700,00 грн., для встановлення власника рахунку та до мобільного номеру, з якого телефонував чоловік по імені « ОСОБА_8 » та домовлявся за товар.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 10 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.284 КПК України, копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5, 6, 7 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. 5. Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Таким чином суд вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000073 від 22 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, є не вмотивованим, не надано оцінку всіх обставин кримінального провадження, досудове розслідування здійснено неефективно, формально винесено постанову про закриття кримінального провадження, в зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (ч.1 п.2 ст.284 КПК України), що фактично суперечить вимогам КПК України. В постанові слідчого не зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, вважаю, що скарга ОСОБА_4 обґрунтована і підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Постанову заступника начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000073 від 22.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.1 КК України, на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1