ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/7851/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/2226/20 Суддя доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/2226/20 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 березня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Барвінкове Харківської області, громадянку України, із середньою освітою, незаміжню, непрацюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,-

засуджено за:
- ч.1 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі;
- ч.2 ст.357 КК України на 1 рік обмеження волі;
- ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 2288 грн.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 07 червня 2019 року близько 16 години 36 хвилин ОСОБА_7 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 у приватному будинку своєї подруги ОСОБА_8 , де діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, побачила, що ОСОБА_8 залишила мобільний телефон «МІ R4» без нагляду з відкритим мобільним додатком системи Інтернет банкінгу України «Приват 24», скориставшись цим, ОСОБА_7 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла мобільний телефон та без згоди ОСОБА_8 переказала грошові кошти з її карткового рахунку в сумі 5000 гривень на банківську картку свого знайомого ОСОБА_9 .
Наступного дня, у вечірній час, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 знаходячись за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 85, зустрілась із ОСОБА_9 і попросила зняти раніш переведені на його банківську картку грошові кошти в сумі 5000 грн., які останній зняв з зазначеного рахунку та передав ОСОБА_7 .
Такими діями ОСОБА_7 завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 5000 грн.
Крім того, 19 червня 2019 року близько 21 години, ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_8 відпочиває, побачила в кімнаті на трюмо кредитну банківська картка «УкрСиббанку» № НОМЕР_1 , яка належала останній. Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел на протиправне збагачення, вирішила таємно заволодіти вказаною банківською карткою. Розуміючи, шо вказана банківська картка є важливим офіційним документом банку «УкрСиббанку», незаконно заволоділа нею з метою подальшого зняття грошових коштів, після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом.
Крім того, того ж дня о 21 годині 36 хвилин ОСОБА_7 , розуміючи, шо на рахунку раніше викраденої банківської картки «УкрСиббанку» потерпілої ОСОБА_8 знаходяться грошові кошти, маючи мету протиправного збагачення, діючи повторно попрямувала до банкомату «УкрСиббанку», розташованого по вул. Бекетова, 12/15 у м. Харкові. Знаходячись біля вказаного банкомату та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, володіючи ПІН-кодом від вказаної картки, який вона запам`ятала, коли потерпіла ОСОБА_8 їй його раніше повідомляла, ОСОБА_10 зняла грошові кошти в сумі 8000 грн., якими у подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 8000 грн.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що суд призначив ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України більш м`яке за своїм видом покарання ніж передбачено санкцією цього закону. Наголосив, що суд помилково стягнув з ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертиз в сумі 2288 грн., оскільки відповідно о матеріалів кримінального провадження експертизи не проводилися. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі; за ч.1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Виключити з вироку посилання на стягнення з ОСОБА_7 судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набув чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни до статті 185 КК України, відповідно до яких у санкції частини першої цієї статті покарання у виді позбавлення волі замінено більш м`яким видом покарання - обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже, внесені Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року до ч.1 ст. 185 КК України зміни пом`якшують кримінальну відповідальність особи, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.5 КК України поширюються на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на ОСОБА_7 .

З огляду на наведене підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині - відсутні.

Разом з цим, доводи прокурора про помилковість стягнення судом з ОСОБА_7 судових витрат за проведення експертиз в сумі 2288 грн., колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки матеріали кримінального провадження, у тому числі обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містять відомостей про проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України та виключення з резолютивної частини вироку рішення суду про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення суду про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави судових витрат за проведення судових експертиз в сумі 2288 грн.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: