Справа № 589/3624/20
Провадження № 1-кп/589/351/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка, Сумської області, громадянина України, не працюючого, з професійно технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 близько 14-00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , отримав телефонний дзвінок від знайомої ОСОБА_7 , яка повідомила, що близько 11-00 години, невідомий їй чоловік (як згодом було встановлено ОСОБА_8 ), перебуваючи між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , відкрито викрав її майно, та попросила допомогти в його пошуках.

Погодившись на вказане прохання, ОСОБА_6 на автомобілі таксі «ЗАЗ - LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 приїхав до будинку АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_7 . Вийшовши з автомобілю, ОСОБА_6 побачив неподалік вказаного будинку ОСОБА_4 та, знаючи, що остання є співмешканкою ОСОБА_8 , вирішив примусово відвезти її до місця мешкання ОСОБА_8 та змусити таким чином допомогти у його пошуках, у зв`язку з чим у нього виник умисел на незаконне позбавлення волі людини.

На виконання задуманого, ОСОБА_6 близько 14-00 годин 22.09.2020, маючи умисел на незаконне позбавлення волі, порушуючи права людини на свободу пересування, діючи умисно, незважаючи на волю ОСОБА_4 , відкрив кришку багажного відділення автомобілю таксі «ЗАЗ - LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та використовуючи свою фізичну перевагу, наказав останній лізти до багажного відділення. Злякавшись, ОСОБА_4 сприйняла це як реальну небезпеку для себе, і, не вчиняючи будь- якого опору, підкорилась наказу ОСОБА_6 та залізла до багажного відділення вказаного автомобілю. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 закрив кришку багажного відділу, зачинивши її на замок, тим самим створивши зовнішні перешкоди для вільного пересування ОСОБА_4 та позбавивши її можливості спостерігати за навколишньою обстановкою.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 дочекався ОСОБА_7 та, сівши з нею до салону автомобілю таксі «ЗАЗ - LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , у багажному відділі якого знаходилась ОСОБА_4 ,, поїхали за адресою: АДРЕСА_5 , чим створив перепони для її вільного пересування.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення від 15.10.2020, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 146 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 146 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений, потерпіла та її представник підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

Обвинувачений вину в пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі та показав, що вчинив інкримінований йому злочин за наведених в обвинувальному акті обставин. У вчиненому розкаюється. Просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, зазначив, що угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Потерпіла та її представник зазначили, що наслідки укладення угоди розуміють, угода укладена добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо потерпілої або обіцянок, просили затвердити угоду. Також потерпіла зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор підтримала позицію обвинуваченого та потерпілої щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_6 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, відсутність негативних характеристик, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 146 КК України України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України,, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.

Цивільний позов не пред`являвся.

Підтвердження наявності процесуальних витрат суду не надано.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування підлягає скасуванню.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 15 жовтня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 статті 146 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 справа № 589/3294/20 провадження № 1-кс/589/1548/20.

Речові докази:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi» чорного кольору, поєднаний шнуром з пауербанком марки «Nomi», білого кольору, передані на зберігання ОСОБА_10 , - залишити останній;

- автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_11 залишити останньому;

- мобільний телефону «Xiaomi Redmi», чорного кольору, переданий на зберігання ОСОБА_7 , - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1