Провадження 1-кп/522/2274/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002974 від 23.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фурманівка Бахчисарайського району АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1)17.10.2005 року Залізничним районним судом м.Сімферополь АР Крим за ст.15, ч.1, ч.2 ст. 186, ст. 69, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі; 2) 24.04.2007 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ч.2 ст. 289, ст. 69,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 3)22.10.2009 року Залізничним районним судом м.Сімферополь АР Крим за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 4) 28.02.2014 року Червоноліманським районним судом Донецької області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, звільнився 21.04.2017 року, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

23.09.2020 року о приблизно 02 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №8 по вул.Леонтовича в м.Одесі, реалізуючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із з корисливих мотивів, повторно, підбіг до потерпілого ОСОБА_8 , почав кричати та виривати з лівої руки пакет з продуктами, а для того аби потерпілий не зміг чинити опір та перешкодити завершенню його наміру, застосовував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у поштовхах та нанесенні ударів у область тулуба.

При цьому ОСОБА_3 вирвав з лівої руки потерпілого пакет з продуктами та мобільний телефон, які впали на землю, після чого заволодів мобільним телефоном марки «ХIАOMI MI A1» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», з абонентським номером « НОМЕР_3 », вартістю 4000 грн..

Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_3 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин протиправно заволодів майном ОСОБА_8 , оскільки перебував у скрутному майновому становищі. Після цього добровільно повідомив працівникам поліції про своє місцезнаходження та повернув викрадене майно.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.

ОСОБА_3 є громадянином України, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить суворо його не карати.

Викрадене майно повернуто потерпілій особі, претензій майнового характеру від останнього обвинувачений не має.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання нею алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, в частині призначення покарання покладається на розсуду суду.

З огляду на викладене, враховуючи зазначені пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1-376 КПК України, ст. ст.1-90 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 23.09.2020 р..

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати встрок покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період із 23.09.2020 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили - залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «ХIАOMI MI A1», кашкет біло-червоного кольору - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_8 ;

- ДВД-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

01.12.2020