Справа № 472/380/20
Номер провадження 1-кп/473/287/2020
УХВАЛА
Іменем України

"09" грудня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
при розгляді кримінального провадження ЄРДР №0000047 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бузинове Іванівського району Одеської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 01 червня 2018 року Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 07 років 01 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна /єдиний унікальний номер судової справи №520/157/16-к, провадження №1-кп/520/405/18/, звільненого з місця відбування основного покарання 30 січня 2020 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2020 року з невідбутим строком основного покарання 09 місяців 19 днів позбавлення волі /єдиний унікальний номер судової справи №473/193/20, провадження №1-в/473/36/2020/,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

Учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_6

представник потерпілої /цивільного позивача/ ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8
захисник - адвокат ОСОБА_9
обвинувачений /цивільний відповідач/ - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів. Прокурор зазначив, що обраний запобіжний захід підлягає продовженню, так як забезпечує виконання процесуальних обов`язків обвинуваченого ОСОБА_5 .

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає бабуся обвинуваченого ОСОБА_5 , яка була його опікуном.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку його тримання під вартою, та крім того підтримав клопотання свого захисника та в судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 за місцем помешкання його бабусі ОСОБА_10 .

Строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 31 грудня 2020 року. До даної дати закінчити розгляд кримінального провадження неможливо, в зв`язку з хворобою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 .

Приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.177 КПК України, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акту обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, є судимим, з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню, які не допитані, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд продовжує щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому суд враховує, що з часу обрання до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися підстави для продовження строку дії такого запобіжного заходу. Суд бере до уваги і те, що перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, а ніж тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 зможе переховуватися від суду. Тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 при визнанні його вини за вироком суду, може викликати його втечу. Також суд бере до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше був засуджений за скоєння умисних особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, а тому має місце такий ризик, як можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Виходячи з принципу правової визначеності суд вважає необхідним з урахуванням часу, потрібного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 06 лютого 2021 року включно.
В судовому засіданні встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п.2 ч.1 ст.196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також впливати на свідків обвинувачення даного кримінального процесу: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , які дають підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою, та відмови в задоволенні клопотань сторони захисту про обрання більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО».

В судовому засіданні прокурором доведені обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні встановлено існування обставини, які свідчать про те, що ризики ухилення від суду не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки не є визначальними та беззаперечними, які б створювали процесуальні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350, 369, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому за ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_5 в виді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО" задовольнити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО"до 06 лютого 2021 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО» на більш м`який від запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 відмовити.

Копію ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО» обвинуваченому за ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_5 вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 протягом семи днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той самий строк, з моменту отримання ним копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3