Справа №639/4613/20
Провадження № 1-в/639/603/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання ДУ «Харківській слідчий ізолятор» про приведення вироку Куп`янського міськрайонного суду м. Харкова від 25.04.2016р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання ДУ «Харківській слідчий ізолятор» про приведення вироку Купянського міськрайонного суду м. Харкова від 25.04.2016р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_5 ..

Представник ДУ «Харківській слідчий ізолятор»та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, в наданих заявах справу просили розглядати за їх відсутності, що згідно вимог ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для розгляду зазначеного подання.

Прокурор та захисник та захисник у судовому засіданні вимоги подання підтримали, просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Вироком Куп`янського міськрайонного суду м. Харкова від 25.04.2016р.ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України, та йому призначено покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення вол;

за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів - 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирок набрав законної сили 24.10.2016 року.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року, санкція цієї статті передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що призначене ОСОБА_5 вироком Куп`янського міськрайонного суду м. Харкова від 25.04.2016р.покарання за ч. 1 ст. 185 КК України має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ.

При цьому необхідно відзначити, що Європейський суд у справі «Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру» (рішення від 12 лютого2008 року, заява No 21906/04) наголосив, що не виключає можливості того, що заходи, прийняті законодавцем, адміністративними органами чи судами після призначення остаточного покарання або під час відбування покарання, можуть призвести до перегляду визначення або зміни меж «покарання», призначеного судом. Якщо таке трапиться, відповідні заходи, на думку ЄСПЛ, повинні підпадати під сферу заборони ретроактивного застосування покарань, передбаченої в кінці п.1 ст.7Конвенції. Інакше держави зможуть вільнонаприклад, шляхом внесення змін до законодавства або перегляду тлумачення встановлених норм,-вживати заходи, які ретроактивно переглядають межі призначеного покарання на шкоду засудженому, який не міг передбачити та який розвиток подій на момент скоєння злочину або призначення покарання. За таких умов ст. 7 Конвенції була б позбавлена будь-якої корисної дії для засуджених осіб, межі покарань яких було постфактум змінено не на їхню користь. Отже, такі зміни слід відрізняти від змін, внесених до способу відбування покарання, які не потрапляють у сферу застосування ст. 7 Конвенції infine (п.89 рішення Великої Палати ЄСПЛ у справі «Дель Ріо Прада (DelRioPrada) проти Іспанії» від 21 жовтня 2013 року, заява N 42750/09).

За таких обставин, подання ДУ «Харківській слідчий ізолятор» є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання ДУ «Харківській слідчий ізолятор» задовольнити.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду м. Харкова від 25.04.2016р.привести у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року та вважати ОСОБА_5 засудженим

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення вол;

за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів - 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1