н/п 1-кс/953/5476/20
"14" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
співвласника майна - ОСОБА_3 ,
представника співвласника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,
08.07.2020 року до суду надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить громадянці України ОСОБА_4 , із забороною відчуження та розпорядження нею.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 11.03.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , смерть власниці якої ОСОБА_8 - задокументовано співробітниками правоохоронних органів 09.11.2018 під час проведення огляду зазначеної квартири.
Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснено тимчасовий доступ до інвентаризаційної справи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до даних, наявних в інвентаризаційній справі, 09.12.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду ОСОБА_8 видане свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_2 . Окрім того, в матеріалах інвентаризаційної справи наявна копія заяви, складеної від імені ОСОБА_8 на адресу КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо отримання довідки про наявність чи відсутність інформації про зареєстровані права до 31.12.2012, від 15.02.2019, тобто вже після настання її смерті.
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, в подальшому, 11.03.2019, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу зазначеної квартири, та право приватної власності зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 .
Відповідно до інформаційної довідки № 210957508 від 01.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , реєстровий номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянці України. Право приватної власності набуто нею на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 , за реєстровим номером 218 від 11.03.2019.
Постановою СУ ГУНП в Харківській області квартира АДРЕСА_2 у кримінальному провадження визнана речовим доказом.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, до суду надала лист, в якому просить провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі, подане клопотання просить задовольнити.
Співвласник майна - ОСОБА_3 та представник співвласника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що прокурором не доведено необхідності арешту майна. Просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що власники майна не мають намір відчужувати вказану квартиру, оскільки вона є іпотечним майном, у зв`язку з укладеним між банком «Приватбанк» та власником квартири та на неї вже накладено арешт.
Слідчий суддя, вислухавши доводи співвласника майна, представника співвласника майна, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
Органом досудового розслідування встановлено, що 11.03.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , смерть власниці якої ОСОБА_8 - задокументовано співробітниками правоохоронних органів 09.11.2018 під час проведення огляду зазначеної квартири.
Відповідно до даних, наявних в інвентаризаційній справі, 09.12.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду ОСОБА_8 видане свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_2 . Окрім того, в матеріалах інвентаризаційної справи наявна копія заяви, складеної від імені ОСОБА_8 на адресу КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо отримання довідки про наявність чи відсутність інформації про зареєстровані права до 31.12.2012, від 15.02.2019, тобто вже після настання її смерті.
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, в подальшому, 11.03.2019, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу зазначеної квартири, та право приватної власності зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 .
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.07.2017 р., 07.07.2017 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 укладено шлюб.
Відповідно до інформаційної довідки № 210957508 від 01.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Право приватної власності набуто нею на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 , за реєстровим номером 218 від 11.03.2019.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчий суддя вважає, що вказана квартира відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Крім того, не застосування заборони на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого його продажу та відчуження.
Щодо доводів адвоката ОСОБА_5 про неможливість повторного накладення арешту на вказану квартиру, слідчий суддя зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду, про накладення арешту на майно відповідно правил цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить громадянці України ОСОБА_4 , шляхом заборони її відчуження та розпорядження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1