Справа № 991/8801/20
Провадження1-кс/991/9028/20
27 жовтня 2020 року м.Київ
26.06.2020, за твердженням адвоката, в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, тобто у проханні надати для себе неправомірну вигоду в особливо великому розмірі службовою особою, яка займає відповідальне становище, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданого їй службового становища, та в одержанні такої вигоди.
Згідно з фабулою повідомленої підозри, приблизно в квітні 2020 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно указу Президента України № 836/2019 від 08.11.2019, через ОСОБА_5 , висловив заявнику - начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 вимогу щодо надання ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 110 000 грн. щомісяця, загальною сумою 1 320 000 грн. на рік, за сприяння у здійсненні ОСОБА_6 службової діяльності та не ініціювання питання перед суб`єктом призначення щодо невідповідності ОСОБА_6 займаній посаді.
Як зазначає адвокат, заявником у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 . Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він зустрічався із ОСОБА_4 декілька разів як до написання заяви, так і після цього, а саме: в квітні 2020, 22.05.2020, 18.06.2020.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 25.06.2020 коли ОСОБА_4 перебував у м. Києві від ОСОБА_6 надійшло багато пропущених телефонних дзвінків. З метою з`ясування того, що сталося він йому перетелефонував. ОСОБА_6 вів незрозумілу провокаційну розмову на, що ОСОБА_4 відповів, що не розуміє про, що говорить ОСОБА_6 та коли буде на місці, буде розбиратися. Після цього, в цей же день, ОСОБА_4 був ( затриманий працівниками НАБУ. Того ж дня проведений обшук з численними порушеннями ) у кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_2 і є підстави вважати, що це провокація і грошові кошти підкинули.
За твердженням адвоката, підозрюваний ОСОБА_4 не вчиняв злочину, який йому інкримінує сторона обвинувачення. Сторона захисту зазначає що жодних розмов, прохань, вимог, спонукань до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 про надання ним будь-кому неправомірної вигоди не було.
У зв`язку з цим, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме, з метою підтвердження чи спростування наявності у зафіксованих розмовах між заявником ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 причетності (обізнаності) останнього до вимагання, прохання, спонукання або отримання від будь-кого неправомірної вигоди, у сторони захисту виникла необхідність у отриманні інформації від операторів мобільного зв`язку України. За твердженням адвоката, інформація, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку підтвердить інформацію про кількість і тривалість розмов між підозрюваним і заявником ОСОБА_6 , яка необхідна для перевірки фактів і обставин, які досліджуються під час досудового розслідування.
Іншим чином, ніж отримання тимчасового доступу, за твердженням захисника та довести обставини, які мають значення для досудового розслідування кримінального правопорушення, неможливо.
Крім цього, захисник просив прийняти рішення про розгляд вказаного клопотання без виклику особи, у володіння якої знаходяться документи, з метою запобігання зміни або знищення документів, тимчасовий доступ до яких необхідно отримати.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться. Втім, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що розгляд поданого клопотання необхідно проводити з викликом особи, у володінні якої перебувають речі та документи, до яких захисник просить надати дозвіл на тимчасовий доступ, оскільки посилаючись на існування реальної загрози зміни або знищення документів, про доступ до яких просить сторона захисту, адвокат абсолютно не мотивує таке своє твердження. Тому, відповідно до положень ст. 163 КПК України, після отримання клопотання слідчим суддею здійснено судовий виклик представника особи, у володінні якої знаходяться зазначені у клопотанні речі та документи, а також адвоката, який звернувся з клопотанням.
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи клопотання підтримав. Пояснення надав аналогічні викладеним у клопотанні Просив його задовольнити у повному обсязі.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заперечень на клопотання детектива не надав.
Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання адвоката та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно із ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» обов`язком оператора телекомунікації є зберігання записів про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надання інформації про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом. Враховуючи цей факт, слідчий суддя робить висновок, що документи та речі, тимчасовий доступ до яких просить надати захисник, дійсно можуть перебувати у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Крім цього, з огляду на долучені до матеріалів клопотання протоколи допиту свідка від 15.05.2020 та від 26.06.2020 свідчать, що абонентським номером НОМЕР_1 дійсно користується ОСОБА_6 .
Разом з тим, на переконання слідчого судді, стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, такі речі та документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні з огляду на наступне.
Стороною захисту зазначається, що інформація, яка перебуває у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » необхідна для підтвердження чи спростування наявності у зафіксованих розмовах між заявником ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 причетності (обізнаності) останнього до вимагання, прохання, спонукання або отримання від будь-кого неправомірної вигоди. Між тим, тимчасовий доступ надається до документів, які містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст (вихідні чи вхідні з`єднання, SMS, MMS тощо), маршрути передавання тощо і не дають можливості втрутитися у приватне спілкування, тобто отримати доступ до змісту інформації, що передається (абз. 4 п. 19 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року). У зв`язку з цим, слідчий суддя критично ставиться до того, що інформація, яка перебуває у володінні оператора телекомунікації може підтвердити чи спростувати наявності у зафіксованих розмовах між заявником ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 причетності (обізнаності) останнього до вимагання, прохання, спонукання або отримання від будь-кого неправомірної вигоди.
Крім цього, у прохальній частині клопотання адвокат просить надати інформацію про зв`язок ОСОБА_6 з необмеженим колом інших абонентів, з якими спілкувався останній та вказати власника зазначеного номеру. Зазначене, на переконання слідчого судді, не відповідає завданням кримінального провадження, а також меті застосування тимчасового доступу, про яку сам захисник зазначає у клопотанні. Має на меті розкрити персональні дані осіб, які жодним чином не причетні до обставин вчинення кримінального правопорушення. Зазначене на переконання слідчого судді, з урахуванням п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи інших осіб.
З огляду на зазначене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 166, 233 235, 309, 372КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1