Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинської апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника володільця
майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року (кримінальне провадження №0000641),

В С Т А Н О В И В
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна, а саме: двох системних блоків персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокнотів з чорновими записами, реєстратора марки «Н.264», трьох файлів з торгово-звітною документацією, довіреності НОР «562961» виданої на ім`я ОСОБА_10 , розписки ОСОБА_11 , 1 флеш-носія, мобільного телефону «Нокіа», вилучених під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; та автомобіля «Ауді А4» білого кольору, 2009 р.в., номерний знак « НОМЕР_1 », ключів до автомобіля, свідоцтва про його реєстрацію, митної документації на даний автомобіль, вилучених в ході проведення огляду місця події 20.11.2020.
Клопотання мотивував тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 27.10.2020 до ЄРДР за №0000641 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.189 КК України.
Під час проведеного обшуку та огляду місця події виявлено та вилучено майно (перелік якого вказаний у клопотанні), яке постановою слідчого від 21.11.2020 визнано речовими доказами, оскільки зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, просили накласти на нього арешт.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року клопотання старшого слідчого задоволено частково.

Накладено арешт на:
- майно, вилучене під час проведення огляду місця події 20.11.2020, а саме: автомобіль «Ауді А4», білого кольору, 2009 р.в., номерний знак « НОМЕР_1 », ключі до автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію, митну документацію на даний автомобіль з забороною розпоряджатись майном, на яке накладено арешт;
- майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: м. Рожище Волинської області, вул.1 Травня, 1Е, а саме: довіреність НОР «562961», видану на ім`я ОСОБА_10 та мобільний телефон «Нокіа» з забороною користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за адресою: м.Рожище Волинської області, вул.1 Травня, 1Е, а саме: двох системних блоків персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокнотів з чорновими записами, реєстратора марки «Н.264», трьох файлів з торгово-звітною документацією, розписки ОСОБА_11 , 1 флеш-носія відмовлено.
Згідно висновків ухвали слідчого судді встановлено, що частина з пропонованих для арешту речей - автомобіль «Ауді А4» білого кольору, 2009 р.в., номерний знак « НОМЕР_1 », ключі до автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію, митна документація на даний автомобіль були предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому зберегли на собі сліди протиправної діяльності; довіреність НОР «562961» видана на ім`я ОСОБА_10 та телефон мобільний «Нокіа» мають значення для даного провадження, так як містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.
Зважаючи, що вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, у якому проводиться досудове провадження, та з метою збереження речових доказів та забезпечення можливості їх дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді даних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, суд в цій частині клопотання задовольнив.
В частині накладення арешту на два системних блоки персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь-яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокноти з чорновими записами, реєстратор марки «Н.264», три файли з торгово-звітною документацією, розписка ОСОБА_11 , 1 флеш-носій слідчим суддею відмовлено з тих підстав, що постанова про визнання цих предметів речовими доказами у кримінальному провадженні є формальною, не містить чітких посилань та критеріїв, визначених ст.98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що ці речі мають значення речових доказів в даному провадженні, а саме, що вони зберегли на собі сліди протиправної діяльності, є засобами або знаряддями його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі.
Посилається, що все вилучене у ОСОБА_12 майно зберегло на собі сліди злочину. Ці речі є доказами та предметом його вчинення, у зв`язку з чим визнано речовим доказом.
Посилається, що відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя не врахував, що в одному із вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , блокнотів міститься рукописно зазначений запис на аркуші А4 про те, що « ОСОБА_13 винен грошові кошти 10820 доларів США», тобто відомості, які мають значення у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим суддею не враховано, що інформація, котра розміщена на системних блоках, відеореєстраторі та флеш-носії, вилучених у ОСОБА_12 , може слугувати доказом у провадженні, за умови її вилучення та проведення комп`ютерно-технічної експертизи.
Що стосується відмови слідчим суддею в накладенні арешту на майно, а саме: 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокнотів з чорновими записами, реєстратора марки «Н.264», трьох файлів з торгово-звітною документацією, розписки ОСОБА_11 , то прокурор вважає, що вказані предмети ОСОБА_12 використовує протиправно, без будь-яких законних на те підстав.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна в повному обсязі.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні рішення вказаних вимог закону дотримано.
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку апеляційного суду, вилучені автомобіль «Ауді А4», білого кольору, 2009 р.в., номерний знак « НОМЕР_1 », ключі до автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію, митна документація на даний автомобіль, довіреність НОР «562961», видана на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон «Нокіа» відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його слідиабо містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а томуз метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування клопотання слідчого у цій частині підлягає задоволенню.
Однак, твердження апелянта про необхідність накладення арешту на решту вилучених у ОСОБА_12 речей, а саме: два системні блоки персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокноти з чорновими записами, реєстратор марки «Н.264», три файли з торгово-звітною документацією, розписки ОСОБА_11 , 1 флеш-носійсуд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

На переконання апеляційного суду, дослідивши вказані обставини та документи, що їх підтверджують, в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність застосування арешту на вищевказані речі.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимогст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування не доведено наявність підстав для накладення арешту на два системні блоки персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокноти з чорновими записами, реєстратор марки «Н.264», три файли з торгово-звітною документацією, розписки ОСОБА_11 , 1 флеш-носій, оскільки фактично не підтверджено, що таке майно має значення речових доказів в даному провадженні, тобто, що вказані речі зберегли на собі сліди протиправної діяльності є засобами або знаряддями його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування, а тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.
Крім того з аналізу клопотання, поданого до слідчого судді не вбачається жодного посилання на можливість використання у протиправній діяльності ОСОБА_12 вилучених у нього 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокноти з чорновими записами, реєстратор марки «Н.264», три файли з торгово-звітною документацією, розписки ОСОБА_11 , що свідчить про безпідставність клопотання слідчого в цій частині.
Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, з висновками, які викладені в ухвалі слідчого судді, повністю погоджується і апеляційний суд.

Інші посилання прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави та мета для його задоволення в цілому.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого з дотриманням вимог ст.ст. 170-173 КПК України та прийшов до правильного висновку про часткове його задоволення, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року про арешт майна - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді