07.12.2020
Справа № 642/6432/20
Провадження № 1-кс/642/2373/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого торговим представником ТОВ "Євромікс", одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
встановив:
До слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова звернувся старший слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, вказуючи, що 02.12.2020 близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_6 перебував на проїзній частині дороги біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виникла сварка із раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розпочалася внаслідок того, що ОСОБА_6 зупинився на автомобілі марки Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 у неустановленому місці. Під час вказаної сварки ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих між ним та потерпілим особистих неприязних відносин, маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, дістав з автомобіля марки Daewoo Lanos д.н. НОМЕР_1 предмет схожий на пістолет з маркуванням "Makarov .177 CAL 4.5mm Made in Taiwan 19B11768", тим самим заздалегідь заготовив його для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому шляхом пострілу, при цьому передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, тримаючи предмет схожий на пістолет з маркуванням "Makarov .177 CAL 4.5mm Made in Taiwan 19B11768" , здійснив не менше трьох пострілів в ділянку голови, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Під час спричинення вказаних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , був зупинений свідками події ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які своїми діями зупинили неправомірні дії ОСОБА_6 , що були спрямовані на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме внаслідок того, що ОСОБА_6 зупинили очевидці події.
В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, КК України, є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення даного клопотання, просили відмовити у його задоволенні, а застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі, а саме нічний домашній арешт, вказуючи, що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню доньку та дружину, яка не працює, він офіційно працевлаштований торговим представником, а тому обмеження його волі позбавить його сім`ю засобів до існування. Крім того зазначили, що ризики, зазначені стороною обвинувачення, є лише припущенням.
Заслухавши думку слідчого, прокурора, які підтримали дане клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 02.12.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002004 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
03.12.2020 о 00:50 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому тримання під вартою - є найбільш суворим.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , вік, стан здоров`я підозрюваного, стан сім`ї, дані, що його характеризують, а саме, що він раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню доньку та дружину.
Однак, тяжкість покарання не може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, потреби ж досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у реалізацію прав і свобод підозрюваним, про який йдеться у клопотанні слідчого.
Відповідно до клопотання, слідчим були зазначені такі ризики, як можливість ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.

На переконання слідчого судді, в даному випадку присутній лише ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Проте вказаний ризик є мінімальним, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. При цьому, до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про можливість підозрюваного впливати на свідків, та яких саме, потерпілого у кримінальному провадженні, а також імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, в клопотанні відсутні обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.
Слідчий суддя вважає, що наявність підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.
Отже, оскільки слідчим та прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує: особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність у нього постійного місця проживання, офіційно працевлаштований торговим представником ТОВ "Євромікс", наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, 2008 р.н., та дружини, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, а також те, що він є єдиним джерелом доходів у сім`ї, а тому відсутні ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування. Крім того, обмеження його волі може порушити необхідні умови життя дружини та дитини, та порушити положення Конвенції про права дитини.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.
Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Враховуючи положення ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, вважає необхідним покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання з 22-00 год. по 06.00 год., а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів до 31 січня 2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) Прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання з 22-00 год. по 06.00 год., а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Виконання ухвали доручити Холодногірському ВП ГУ НП в Харківській області.
Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 03.12.2020 до 31 січня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 07.12.2020.

Слідчий суддя