СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/839/20
Провадження № 1-кп/306/178/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіднні в залі суду № 1 в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на час судового розгляду у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Свалявського районного суду перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 20 липня 2020 року призначено судовий розгляд даноі справи на 14.00 год. 28 липня 2020 року.

Одночасно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 30 днів до 18 серпня 2020 року включно до 17.00 години.

В судовому засіданні 13 серпня 2020 року прокурор подав письмове клопотання про обрання ( продовження) строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою на час судового розгляду на два місяці.

Клопотання прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Крім того, ризики, якими керувався суд при обранні запобіжного заходу не відпали та не зменшилися, зокрема існують ризики вчинити інші кримінальні правопорушення, вчинити спроби впливати на потерпілого ОСОБА_6 , свідків злочину та іншого підозрюваного ОСОБА_7 .

Також прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиннні злочину із погрозою застосування насильства до потерпілого ОСОБА_6 .

Крім того, враховуючи, що санкція за вчинення передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України злочину передбачає обов"язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, існує ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі може вчиняти спроби нищити, сховати або спотворити майно, щодо якого може бути застосовано таке покарання і, таким чином, перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник ОСОБА_5 подав суду письмові заперечення щодо заявленого клопотання прокурора та клопоче про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на більш м"який - домашній арешт чи заставу.

Свої заперечення та клопотання про зміну запобіжного заходу захисник мотивував тим, що на даний час зникли ризики, на які посилався суд при обранні запобіжного заходу тримання під вартою, зокрема допитаний в судовому засіданні потерпілий зазначив, що будь-яких дій психологічного або фізичного характеру підсудний ОСОБА_4 щодо нього не вчиняв, в тому числі погроз про застосування насильства як до самого потерпілого так і до близьких йому родичей від ОСОБА_4 не надходило.

Також ОСОБА_4 не погрожував ОСОБА_6 знищити його майно.

Крім того, захисник зазначив що під час досудового розслідування органом досудового розслідування було допущено ряд порушень процесуального законодавства, що призвело до порушення прав ОСОБА_4

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оцінивши в сукупності всі обставини, на які посилаються сторони кримінального провадженя, з урахуванням досліджених судом, станом на 13.08.2020 року, доказів ( допитано потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), суд дійшов висновку по відсутність доцільності подальшого перебування ОСОБА_4 під вартою з огляду на наступне.

В силу ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Разом з тим, обгрунтованість підозри не константує беззаперечного факту доведеності винуватості особи, а лише вказує на достатність інформації для її існування.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, аналізуючи ризики, що зазначив прокурор, суд дійшов наступних висновків.

Ризик щодо спроби незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 суд вважає недоведеним, поскільки потерпілого допитано в судовому засіданні і в своїх поясненнях такий показав, що ОСОБА_4 ніколи йому не погрожував ні фізичним ні психологічним насильством, в тому числі не погрожував вбивством та можливістю заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

28.07.2020 року потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву, в якій просить продовжувати розгляд справи за його відсутності. Ні матеріальних ні моральних претензій до ОСОБА_4 не має. Міру покарання залишає на розсуд суду.

Ризик незаконного впливу на свідків суд також вважає недоведеним, поскільки свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допитані під час судового засідання 13.08.2020 року. Ризик впливати на свідка ОСОБА_11 суд вважє сумнівним, поскільки всі події за участі вказаного свідка зафіксовано на електронних носіях інформації.

Разом з тим, суд вважає доведеним ризик переховуватися від суду в силу суворості покарання, яке може бути призначено ОСОБА_4 у випадку доведеності винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Натомість, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Конституції України - ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.

Відповідно до ст. 8 КПК України - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи (як заходи кримінального провадження) у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 331 КПК Украіни - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
На підставі вищенаведеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку перебування під вартою та вважає підставним клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, при цьому суд керується приписами, викладеними у рішеннях Європейського суду з прав людини: "При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов"язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів "( п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"); "Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обгрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу " (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі "Хайредінов проти України".)
Також суд зважає на міцність соціальних зв"язків ОСОБА_4 , те що він являється депутатом Свалявської районної ради, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
З урахуванням всіх обставин суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби із забороною йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , з 20 год.00 хв. до 06 год.00 хв. наступної доби.

Також, у відповідності до ч. 5 ст 194 КПК України слід покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки:

1) прибувати до суду на першу вимогу;

2) не відлучатися із населеного пункту м. Свалява, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Керуючись ст.ст. 331, 177, 178 183 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ( без визначення розміру застави ) відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м. Свалява, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 до закінчення судового розгляду, на 2 місяці відмовити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити, раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м. Свалява, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, депутата Свалявської районної ради, приватного підприємця, у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , з 20 год.00 хв. до 06 год.00 хв. наступної доби.

У відповідності до ч. 5 ст 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки:

1) прибувати до суду на першу вимогу;

2) не відлучатися із населеного пункту м. Свалява, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Встановити строк дії запобіжного заходу та строк дії ухвали до 10 жовтня 2020 року включно.

Строк дії обов"язків встановити до 10 жовтня 2020 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту негайно передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань .Копію ухвали вручити прокурору, підсудному, захиснику .

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ ОСОБА_1