Справа № 646/1741/16-к
№ провадження 1-в/646/329/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника центру пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді виправних робіт,-
ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді виправних робіт.
В обґрунтування клопотання зазначає що, відбув фактично більше половину
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав з підстав, наведених в ньому.
Представник центру пробації поклалася на розсуд суду.
Прокурор проти клопотання заперечував з підстав необґрунтованості та тим, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані докази та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.
Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.
Дослідженням матеріалів особової справи встановлено.
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2017 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом 3 років іспитового строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Крім того, стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 37 595 грн. 84 коп., моральну шкоду у розміоі 100 000, 00 грн. та 5 000, 00 грн. витрати на правову допомогу та стягнуто на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні комплексної судово- медичної, транспортно- трасологічної та автотехнічної експертизи №10706/520/373 від 26.01.2016 року у розмірі 3 780, 00грн.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 28.03.2018 року, вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2017 року і в частині призначеного покарання скасовано та постановлено новий вирок, згідно якого призначено 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк три роки.

Постановою Верховного суду від 07.02.2019 року, вирок Апеляційного суду Харківської області від 28.03.2018 року залишено без змін.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 27.05.2019 року, замінено засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання у виді 01 року 11 місяців 14 днів позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Харківської області від 28.03.2018 року більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави, із залишенням додаткової міри покарання та зараховано у строк покарання у виді виправних робіт, час перебування його в місцях позбавлення волі, з моменту винесення судом ухвали від 27.05.2019 року про заміну покарання до часу набрання рішенням законної сили, з розрахунку що 1 день позбавлення волі відповідає 3 дням виправних робіт.

Відповідно до характеристик виданих ФОП ОСОБА_7 від 02.06.2020 року, 24.09.2020 року,10.11.2020 року, ОСОБА_5 характеризується позитивно.

Згідно облікової картки № НОМЕР_1 ОСОБА_5 з серпня 2019 року відраховує 20% з заробітної плати.

Згідно довідки виданої начальником Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 , станом на 01.10.2020 року ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності не притягався.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Частиною 1 ст. 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно положень ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81КК Україниє правом, а не обов`язком суду.
Згідно п.2постанови Пленуму Верховного Суду України«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 рокувизначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на підставіст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
При цьому, суд враховує тяжкість вчиненого засудженим необережного злочину та тяжкі наслідки, що настали в результаті порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням події ДТП, відсутність інформації про сплату заборгованості по цивільним позовам та те, що до нього вже було застосована заохочувальна норма у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`якою, суд приходить до висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_5 відсутні, оскільки останній на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а лише стає на шлях виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 357, 539 КПК України, суд,-
На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді виправних робіт - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1