Справа № 191/3425/20
Провадження № 1-кс/191/656/20
У Х В А Л А

17 листопада 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06.08.2020 року в ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою та зареєстроване кримінальне провадження №0001010, розпочате досудове розслідування за ознаками ч. 1 ст. 194 КК України. Досудове розслідування здійснювалося СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. В заяві про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої було внесено відомості до ЄРДР в даному кримінальному провадженні, він повідомив про знищення гр. ОСОБА_5 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, постановою слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 31.08.2020 року вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Копію постанови про закриття кримінального провадження було отримано ним після мого звернення безпосередньо в Синельниківському ВП 30.10.2020 року. Ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником слідчому судді місцевого суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Скаржник вважає, що вказана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необгрунтованою з таких підстав : В резолютивній частині оскаржуваної постанови зазначено, що вона винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказана норма КПК передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Жодного обґрунтування відсутності складу кримінального правопорушення в постанові не наведено. Слідчий обмежився лише зазначенням відомостей про внесення провадження до ЄРДР та вказав, що «в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в діянні ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення». Також звернув на те, що відомості до ЄРДР були внесені 06.08.2020 року, а оскаржувану постанову винесено 31.08.2020 року. В ході так званого досудового розслідування слідчий не виконав необхідних слідчих дій, зокрема, не допитав його, свідків, не витребував необхідних документів щодо об`єкта нерухомого майна та не вжив заходів із визначення розміру матеріальної шкоди, хоча це є необхідним елементом складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування - і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Допущена слідчим ОСОБА_6 бездіяльність вочевидь суперечить вимогам ст. 2 КПК України, а винесена ним постанова є передчасною та незаконною. Відповідно до ч. 5 ст., 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про : зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування в постанові відсутні. Крім того, 09.09.2020 року, ним було подано через канцелярію Синельниківського ВП заяву про доручення копій документів в даному кримінальному провадженні, а 06.10.2020 року - клопотання про витребування документів із КП «Синельниківське МБТІ» та Другої Синельниківської державної нотаріальної контори. Заява та клопотання були прийняті, він був впевнений, що досудове розслідування триває, а насправді на той час воно вже було закрито. Отже, слідчий припустився обману та навмисно навіть не повідомив його про закриття провадження. Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена 31.08.2020 року, однак в порушення вимог ст. 284 КПК України копія постанови надіслана скаржнику не була. Копію постанови про закриття кримінального провадження було отримано ним після звернення безпосередньо в Синельниківській ВП 30.10.2020 року, про що свідчить відповідна відмітка на копії постанови та супровідний лист від 30.10.2020 року про надання йому копії постанови.

У зв`язку з цим, скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 31.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001010, внесеного в ЄРДР 06.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

В судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Також зазначив, що підтвердити своє право власності на майно, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 він не може. Його мати подавала заяву до нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , яка померла у 1978 році, та яка була останнім власником даного житлового будинку, але станом на сьогоднішній день його не отримала.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_3 не має ніякого відношення до житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 . Після 1984 року, а саме після смерті ОСОБА_8 ( дідуся скаржника), ні ОСОБА_3 ні інші члени його сім`ї не отримували свідоцтв про право на спадщину на даний житловий будинок та земельну ділянку. Рішенням Верховного суду йому було відмовлено у зв`язку з недоведеністю права власності та право власності визнано за іншою особою. Спочатку право власності було передано в комунальну власність, а вже потім у 2013 році ОСОБА_5 було надано дозвіл на приватизацію даної земельної ділянки. У зв`язку з цим, останній міг розпоряджатися своєю власність на свій розсуд, що він і робив. Тому вважає, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 відсутні, а тому просив відмовити в їх задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та оцінивши їх у сукупності, а також матеріали кримінального провадження, надані в судовому засіданні прокурором, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, з поміж іншого відносяться верховенство права та законність.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 31.08.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001010 від 06.08.2020 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в діянні ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення.

30.10.2020 року на ім`я ОСОБА_3 слідчим Синельниківського ВП було надіслано про закриття кримінального провадження для відома.

Частинами 1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Так, п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Частиною 1 п.2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо : встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.1,2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про : скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим СВ Синельникіського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було прийняте процесуальне рішення, яке відповідає вимогам діючого законодавства України, а саме пункту 2 ч.1 ст.284 КПК України, при цьому жодній особі не було повідомлено про підозру, а отже вчинення такої процесуальної дії як закриття кримінального провадження є обов`язком слідчого. Крім того, ОСОБА_3 не є особою, яка відповідно до вимог ст.303 КПК України має право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, а саме постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 , а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України

відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1