справа № 697/543/18
провадження № 1-кп/691/234/20
УХВАЛА

09 липня 2020 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

представники потерпілого ОСОБА_7

цивільний позивач ОСОБА_8

провівши в приміщенні суду м.Городище підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000474 з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України з розглядом клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження,-

встановив:

21 грудня 2019 року до Городищенського районного суду Черкаської області, згідно ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 05 грудня 2019 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000474 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України з підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції по причині скасування ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2019 року про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.

З цією метою, у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано думку учасників судового провадження щодо вказаних питань:

- прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає, та не заявляє клопотань щодо обрання заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого,

- потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 погодилися з думкою прокурора щодо призначення судового розгляду кримінального провадження, остільки не згідні із кваліфікацією дій обвинуваченого, вбачають доцільним призначити ряд судових експертиз під час судового розгляду та вирішити питання відшкодування заподіяної шкоди,

- обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_9 , просили невідкладно розглянути клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, без призначення обвинувального акту до судового розгляду, скасувати накладений арешт на майно та залишити цивільні позови потерпілого і цивільного позивача без розгляду,

- цивільний позивач ОСОБА_8 заперечив проти призначення судового розгляду обвинувального акту і повідомив про не бажання брати участь у судових засіданнях.

Представники потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , будучи вчасно та належним чином повідомленими про час, місце, дату підготовчого судового засідання, до суду не прибули, подали клопотання від 09 липня 2020 року, кожний окремо, про проведення підготовчого судового засідання без їх участі із зазначенням у змісті про підтримання клопотань потерпілих та відмову судом в задоволенні клопотань обвинуваченого і захисника, в разі заявлення та вирішення таких.

Представник цивільного відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Кредо» м.Запоріжжя, отримавши належно судові повістки про виклик до суду 02 січня 2020 року, 24 січня 2020 року, 18 травня 2020 року, не з`явився, заяв чи то клопотань про відкладення судового засідання не надіслав, письмово своєї суду позиції при новому розгляді кримінального провадження у справі не повідомив. Суд, бере до уваги, що в матеріалах судового провадження мається відзив на позовну заяву у змісті якого зазначено про судовий розгляд справи без участі Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Кредо» м.Запоріжжя (а. с.п.6-13 том 3).

До початку підготовчого судового засідання від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло 08 січня 2020 року письмове клопотання через канцелярію суду про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 15 липня 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України, та про закриття кримінального провадження, із заявою від 04 січня 2020 року про згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд обговорив клопотання обвинуваченого з учасниками процесу, які взяли участь у підготовчому судовому засіданні:

- обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримали і просили його задовільнити. Обвинувачений підтвердив надання згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження письмово, про що подав відповідну заяву, при цьому пояснивши, що є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000474, яке внесене 15 липня 2016 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з тим, що 15 липня 2016 року близько 13 години порушив Правила Дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Він не ухилявся від слідства та суду. Перебіг давності не зупинявся. Нових кримінальних правопорушень не вчиняв. Визнання ним вини, як обвинуваченим, не є обов`язковою умовою такого виду звільнення, згідно до положень ст.63 Конституції України, ст.18 КПК України, що є його правом, а не обов`язком. Суть висунутого обвинувачення йому зрозуміла. Щодо незгоди потерпілої сторони з правовою кваліфікацією, то судовий розгляд справи проводиться дише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту і наявність права у порядку ст.220 КПК України заявляти відповідні клопотання щодо перекваліфікації дій на більш тяжкий злочин під час досудового розслідування та оскаржувати бездіяльність цього органу до слідчого судді відповідно до положень ст.303 КПК України. Просив скасувати арешт накладений на належний йому автомобіль ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року №697/329/17. Не вирішувати цивільні позови у кримінальному провадженні, остільки відсутні підстави для постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру щодо нього;

- прокурор ОСОБА_3 не підтримав подане обвинуваченим клопотання, та просив суд не звільняти обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не закривати кримінальне провадження на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи не визнанням вини у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_12 , не встановлення судом обставин, які поставлено особі за провину, і доцільність призначення обвинувального акту до судового розгляду;

- потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні клопотання, як необґрунтованому, остільки вважають дії обвинуваченого спрямованими на ухилення від відповідальності, повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України і залишається не вирішеним питання відшкодування шкоди;

- цивільний позивач ОСОБА_8 підтримав думку прокурора.

На виконання ухвали Черкаського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року при повторному розгляді заявленого обвинуваченим клопотання, судом, було звернуто увагу та враховано позицію колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, на з`ясування питань про те чи діяння, яке поставлено обвинуваченому за провину дійсно мало місце, чи містить воно склад злочину чи винна особа в його вчиненні, наявність підстав і умов до звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши сторони кримінального провадження, враховуючи належне повідомлення учасників процесу які не прибули до суду і не явка яких не перешкоджає проведенню підготовчого засідання з вирішенням клопотання обвинуваченого, розглянувши клопотання обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт з додатками та матеріали додані до клопотання, суд приходить до наступного висновку.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, у тому, що він, своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 15 липня 2016 року близько 13 години в порушення вимог п.п.а) 2.9 Правил Дорожнього Руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на власному автомобілі «FIAT DOBLO CARGO» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Енергетиків в м.Каневі Черкаської області у напрямку центра міста, всупереч вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не надав переваги у русі водію мотоциклу «VIPER» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку та розпочав поворот ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної події ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, перелому правої лопатки, закритого перелому правої променевої кістки зі зміщенням у нижній третині, відкритого перелому основної фаланги третього пальця правої кисті, закритого перелому п`ятої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням, закритого перелому нижньої щелепи зліва в ділянці її кута, множинних саден та ран голови, тулубу та кінцівок, що згідно з висновками експерта №02-01/1968 від 28.09.2016 року, №02-01/2389 від 06.12.2016 року, №02-01/257 від 09.02.2017 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказані дії стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч.1ст. 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При розгляді клопотання обвинуваченого, підтриманого захисником, суд, керується законодавством яке регулює порядок його вирішення і звертає увагу, що клопотання та заява обвинуваченого надійшли до суду 08 січня 2020 року, а розгляд судом здійснюється станом на 09 липня 2020 року, час коли відбулися зміни у законодавстві яке регулює порядок вирішення відповідних клопотань на підставі Закону України №2317-8 від 20 грудня 2019 року. Суд, орієнтований на дотримання загальновизнаних принципів права та чинність і дію законів про кримінальну відповідальність, осіб, які вчинили злочини.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, здійснюється виключно судом.

Статтею 49 КК України встановлено зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до частини другої статті 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція частини 1 статті 286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді призначення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок:«відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, в тому числі, три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Злочин, передбачений ч. 1 ст.286 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, яке відбулося 15 липня 2016 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 15 липня 2016 року і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та захисником.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Враховуючи що в матеріалах судового провадження, при обвинувальному акті, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, із довідки № Департаменту Інформатизації Міністерства Внутрішніх Справ (повна), пояснень учасників процесу, відсутні дані стосовно ОСОБА_4 про (наявності) судимості, притягнення особи до кримінальної відповідальності, обмеження, передбачені кримінально-процесуальним законодавством України, в період досудового слідства або суду, суд, вбачає доведеною обвинуваченим вимогу передбачену ч. 2 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником підтримано заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обгрунтоване.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 286 КК України, суд також враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності збігли, від слідства та суду факту ухилення не зареєстровано. Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

При прийнятті рішення за клопотанням обвинуваченого, суд, вдається і до оцінки позиції прокурора та потерпілої сторони і цивільного позивача, які заперечили щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Позиція прокурора про необхідність доведення вини обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження зібраними на досудовому слідстві доказами є такою, що не узгоджується із вимогами ст.49 КК України, остільки звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину і при цьому звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності, а не правом. Згідно до ст.42 КПК України обвинувачений має право не говорити нічого з приводу обвинувачення і відмовитися у будь-який момент відповідати на запитання, давати пояснення з приводу обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати, висловлювати свою думку щодо клопотань та згідно ст.18 КК України наділений свободою від самовикриття. При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений у поясненнях за клопотанням не заперечив факту події вчинення ним 15 липня 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України щодо порушення правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, брав участь у слідчих діях та судовому розгляді кримінального провадження №0000474 у яких мав статус і підозрюваного, і обвинуваченого, для обґрунтування клопотання в частині звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності рахує днем вчинення злочину 15 липня 2016 року, у поясненнях суду та письмовій заяві до суду зазначив, що суть обвинувачення зрозуміла, при цьому інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину, що закріплено і у Правовій позиції Верховного Суду у Постанові №462/7282/14К від 12 грудня 2018 року.

Незгода потерпілого, його представників щодо клопотання обвинуваченого, суду є зрозумілою, адже невід`ємним є право сторони отримати справедливе правосуддя у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю та майну, принцип якого стосується всіх сторін кримінального провадження. Суд, ніяким чином, не бажає обмежити процесуальні права потерпілого визначені ст.55 КК України, але надаючи можливість стороні ними користуватися не може при цьому не враховувати прав інших учасників процесу, в даному випадку право на заявлення клопотання обвинуваченим про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. По закінчення досудового слідства було складено обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 і тому судовий розгляд кримінального провадження згідно до ст.337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Зрозуміло, що потерпілий не позбавлений права разом із прокурором змінювати висунуте обвинувачення, заявляти клопотання про призначення різного роду судових досліджень і експертиз, як повідомив представник потерпілого ОСОБА_7 , але такі процесуальні права у сторін кримінального провадження були і під досудового слідства, яке наразі закінчене. Прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не позбавляє потерпілого вирішувати в порядку цивільного судочинства вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів, навіть при незгоді з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її застосування потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди в порядку цивільного судочинства, як то визначено і в Постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.

Аналогічною є думка суду і стосовно позиції цивільного позивача ОСОБА_8 за клопотанням обвинуваченого, який теж наділений правом вирішувати питання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням вищевикладеного, суд, вбачає підстави для залишення цивільних позовів у кримінальному провадженні №0000474 без розгляду, з роз`ясненням права потерпілого та цивільного позивача на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів і відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 просив скасувати арешт автомобіля, власником якого є він, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року у кримінальному провадженні №0000474. Так, дійсно згідно, до ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, зокрема і у випадку закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації та не призначено покарання у виді конфіскації майна та або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. За обставин які наступили при розгляді клопотання обвинуваченого, суд, вбачає доцільним вирішити питання скасування накладеного арешту стосовно майна обвинуваченого.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0000474, суд, вирішує і питання про долю речових доказів у виді мотоцикла «VIPER» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у Канівському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області та підлягає поверненню за належністю потерпілому ОСОБА_6 , як власнику, та автомобіля «FIAT DOBLO CARGO» державний номерний знак НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання за належністю власнику ОСОБА_4 , звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою, що узгоджується із вимогами ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні №0000474 маються судові витрати на залучення експертів, які можуть бути стягнуті з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку. Остільки, суд, ухвалює рішення про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, то витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, експертів, слід віднести на рахунок сторони кримінального провадження, яка заявила клопотання, як то визначено ст.122, ст.125, ст.126 КПК України, а саме слідчого та прокурора, які проводили досудове розслідування.

Інших заяв чи то клопотань від учасників процесу в ході підготовчого засідання не надійшло.

Суд, здійснивши згідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, встановивши підстави для задоволення клопотання обвинуваченого, не проводить підготовку судового провадження до судового розгляду та повідомляє учасників, які не прибули до суду, про прийняті рішення у підготовчому засіданні.

Керуючись ст.ст.22, 100, 122, 125, 126, 284, 285, 286, 288 314-317, 337,372 КПК України, ст.ст.12, 49 КК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

ухвалив:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000474 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задоволити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 15 липня 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України щодо порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження та закрити кримінальне провадження №0000474 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Кредо» м.Запоріжжя про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без розгляду.

Потерпілому ОСОБА_6 та цивільному позивачу ОСОБА_8 роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питань про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів і відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року арешт на автомобіль «FIAT DOBLO CARGO» державний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Речові докази: мотоцикл «VIPER» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у Канівському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ; автомобіль «FIAT DOBLO CARGO» державний номерний знак НОМЕР_3 передати за належністю власнику ОСОБА_4 , звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою.

Підготовче провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000474 закрити.

Копію ухвали суду направити для відому представнику потерпілого ОСОБА_11 та представнику потерпілого ОСОБА_10 і Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Кредо» м.Запоріжжя.

Ухвала суду може бути оскаржена учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1