Справа № 644/6751/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про приведення його вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ. Засуджений просить суд проводити розгляд його клопотання у його відсутності.

Вислухавши прокурора, який вважав за необхідне привести вирок у відповідність до вимог кримінального Закону, який пом`якшує відповідальність, вивчивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 19.08.2010 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік.

Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.08.2011 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 19.08.2010 року та остаточно призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вирком Старобільського районного суду Луганської області від 30.08.2011 року і остаточно призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ.

Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, якими встановлено, що незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 3 статті 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 51 КК України, покарання у виді позбавлення волі є більш тяжким покаранням аніж покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Теперішня редакція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає можливості призначення за вчинення цього злочину покарання у вигляді позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне пом`якшити призначене засудженому покарання з 1 року позбавлення волі до 2 років обмеження волі. В іншій частині вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2017 року у відношенні ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 5, 309 КК України, ст. 537 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність задовольнити.

Пом`якшити покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2017 року за ч.1 ст.309 КК України з 1 (одного) року позбавлення волі до 2 (двох) років обмеження волі.

В іншій частині вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2017 року у відношенні ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1