Провадження № 1-в/638/682/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського райсуду м. Харкова подання начальника Державної установи « Олексіївська виправна колонія (25) » «Про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання » відносно засудженого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

03.08.2020 адміністрація ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » звернулася до Дзержинського райсуду м. Харкова з поданням про приведення вироку Київського райсуду м. Полтави від 12.10.2018 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

В поданні ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » зазначено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває в установі кримінальне покарання за вироком Київського райсуду м. Полтави від 12.10.2018 яким він був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначеним за вироком Ленінського райсуду м. Полтави від 19.06.2018, з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з обчисленням строку відбуття покарання з 19.03.2018.

У зв`язку з тим, що 01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, яким було внесено зміни, зокрема, до ст. 309 КК України, на підставі ст.ст. 5 ч.ч.1, 3, 74 ч. 3 КК України, ст.ст. 537 ч. 1 п. 13, 539 ч. 2 п. 2 КПК України установа виконання покарань просить суд вирішити питання зниження покарання засудженому ОСОБА_4 до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшити призначене покарання.

Представник ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » у судове засідання не прибув, про день час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, в письмовій заяві просив суд розглядати подання за його відсутності, просив його задовольнити.
При таких обставинах, суд вважає можливим розглянути вказане подання за відсутністю зазначених осіб, так як відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду подання по суті за наявними матеріалами.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного подання просив суд його задовольнити у зв`язку з доведеністю та обґрунтованістю.

Суд, заслухавши думку прокурора та дослідивши додані до подання матеріали, вважає подання ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) » обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вироком Київського райсуду м. Полтави від 12.10.2018 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначеним за вироком Ленінського райсуду м. Полтави від 19.06.2018, з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з обчисленням строку відбуття покарання з 19.03.2018.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено :

- вироком Ленінського райсуду м. Полтави від 19.06.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3 -185 ч. 2 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Октябрського райсуду м. Полтави від 20.04.2018 з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Октябрського райсуду м. Полтави від 20.04.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України, з частковим приєднанням до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Полтавського райсуду Полтавської області від 18.01.2017 з визначенням остаточно до відбуття кримінального покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Полтавського райсуду Полтавської області від 18.01.2017 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 3 185 ч. 2, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення визначеного цим вироком більш суворого покарання менш суворого покарання призначеного за вироком Ленінського райсуду м. Полтави від 08.06.2016 остаточно до відбуття кримінальне покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- вироком Ленінського райсуду м. Полтави від 08.06.2016 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 3 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначеним за вироком Київського райсуду м. Полтави від 06.05.2016 остаточно до відбуття кримінальне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Київського райсуду м. Полтави від 06.05.2016 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 2, 185 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, зокрема за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, остаточно визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеним за вироком Октябрського райсуду м. Полтави від 21.04.2016 остаточно до відбуття кримінальне покарання у виді 2 роки 1 місяця позбавлення волі;

Засуджений ОСОБА_4 в теперішній час відбуває призначене вироком суду покарання в ДУ « Олексіївська виправна колонія (25) ».

Відповідно до ст. 5 ч.ч. 1, 3 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно до ст. 537 ч. 1 п. 13 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі : про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Приписи ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України передбачають, що клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, частини 1 та 2 статті 309 КК України викладено у наступній редакції:

- ч. 1 «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

- ч. 2 «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років».

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Київського райсуду м. Полтави від 06.05.2016 в тому числі і за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, за ознакою : вчинення зазначених дій « повторно », в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» яким скасована в ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуюча ознака « вчинення зазначених дій повторно », наявні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, викладеної в новій редакції, а саме як : незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, з визначенням ОСОБА_4 міри кримінального покарання у виді обмеження волі, відповідно до вимог зазначеного Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018.

При визначені строку покарання нового виду суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, а в разі призначення покарання ОСОБА_4 більшого ніж 4 роки обмеження волі, погіршить його становище, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріплені у ст.ст. 4, 5 КК України.

Крім того, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів.

З урахуванням вищенаведеного, приводячи вирок у відповідність до приписів ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та враховуючи що обставини, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, передбачені ст. 61 КК України відсутні, слід вважати ОСОБА_4 засудженим :

- вироком Київського райсуду м. Полтави від 06.05.2016 за ст. 309 ч. 1 КК України до кримінального покарання у виді 4 років обмеження волі. Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів. В іншій частині вирок Київського райсуду м. Полтави від 06.05.2016 у відношенні ОСОБА_4 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 61, 71, 72, 74, 185 КК України, ст.ст. 537, 539, КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ,суд, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Державної установи « Олексіївська виправна колонія (25) » «Про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання » відносно засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Привести вирок Київського райсуду м. Полтави від 06.05.2016 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 та вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 309 ч. 1 КК України до кримінального покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів.

В іншій частині вирок Київського райсуду м. Полтави від 06.05.2016 у відношенні ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1