Справа № 646/2387/18
№ провадження 1-кс/646/2080/2020
У Х В А Л А
23.09.2020 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000622 від 03.04.2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 щодо не розгляду її клопотання від 14.09.2020 року у кримінальному провадженні № 0000622 від 03.04.2018 року,

Перевіривши матеріали скарги, кримінальне провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що до ЄРДР № 0000622 від 03.04.2018 р. внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду 01.06.2018 року в провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінального провадження № 0000622 від 03.04.2018 року відносно ОСОБА_3 .

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Главою 26 КПК України передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Частина друга статті 214 КПК України визначає, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи те, що процесуальний закон відповідно до положень ст. 303 КПК України не передбачає розгляд справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності,поданих після закінчення досудового розслідування, закриття кримінального провадження унеможливлює проведення будь-яких слідчих дій, у задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 372 КПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000622 від 03.04.2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1