ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2621/20 Справа № 173/67/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000941, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ганнівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, не працюючого, із середньою освітою, неодруженого, не маючого осіб на утриманні, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільено від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язано ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, не обирався.

Вирішено питання щодо речових доказів, накладених арештів та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 11 листопада 2019 року, близько 10:00 години, маючи намір на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, в урочищі «Ракові Яри», в кварталі 17 виділі 10, «Бородаївського лісництва» ДП «Верхньодніпровське лісове господарство», розташованого на території Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний намір, в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимог ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального лісорубного квитка (ордера), самовільно, за допомогою бензинової ланцюгової пили марки «Урал БЦП 52-3», умисно, шляхом спилювання, здійснив незаконне вирубування дерев дубу звичайного, у загальній кількості 3 шт., та акації білої, в кількості 1 шт.

В подальшому, 12 листопада 2019 року близько 10:00 години, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, в урочищі «Ракові Яри», в кварталі 17 виділі 10, «Бородаївського лісництва» ДП «Верхньодніпровське лісове господарство», розташованого на території Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний намір, в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимог ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального лісорубного квитка (ордера), самовільно, за допомогою бензинової ланцюгової пили марки «Урал БЦП 52-3», умисно, шляхом спилювання, здійснив незаконне вирубування дерев дубу звичайного, у загальній кількості 2 шт., та акації білої, в кількості 1 шт.

Злочинні дії ОСОБА_8 , що виразились у незаконному вирубуванні дерев дубу звичайного, у загальній кількості 5 шт., та акації білої, в кількості 2 шт. призвели до погіршення природного складу та інших екологічних властивостей лісу, що завдало істотну шкоду та матеріального збитку Державним інтересам, в розмірі 38528,36 грн., згідно розрахунку шкоди заподіяної лісу самовільною рубкою дерев, ДП «Верхньодніпровське лісове господарство» від 13 листопада 2019 року, що також підтверджується висновком товарознавчої експертизи №173 від 26 листопада 2019 року.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_8 досудовим слідством кваліфіковано за ч. 1 ст. 246 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 246 КК України - скасувати в частині призначеного йому покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 246 КК У країни покарання у вигляді обмеження волі на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину - бензопилу марки «Урал» ПЦБ 52-3,5.

В іншій частині вирок суду прокурор просив залишити без змін.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме при призначенні покарання обвинуваченому судом першої інстанції не було застосовано положення ст. ст. 96-1, 96-2 КК України щодо спеціальної конфіскації у власність держави майна засобу та знаряддя вчинення злочину бензопили марки Урал ПЦБ 52-3,5.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Представник потерпілого, а також, обвинувачений в судовому засіданні вирішення апеляційної скарги прокурора залишили на розсуд суду.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, правильність правової кваліфікації його дій за за ч. 1 ст. 246 КК України, у тому числі і міра та розмір призначеного судом покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо необхідності застосування спеціальної конфіскації до речових доказів, питання про які було вирішене в оскаржуваному вироку в загальному порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
При цьому враховується, що відповідно до відповідно до приписів статті 96-1 КК України (у редакції Закону від 18 лютого 2016 року) спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення зокрема умисного злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а отже спеціальна конфіскація, за наявності підстав для цього, підлягає застосуванню до речових доказів у кримінальному провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Згідно з вимогами пункту 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України названий захід підлягає застосуванню у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби або знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Юридичною підставою для застосування судом спеціальної конфіскації є норми статей 96-1, 96-2 КК України, а не санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому резолютивна частина вироку обов`язково має містити посилання на вказані норми кримінального закону.
Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного вироку, бензопила марки Урал ПЦБ 52-3,5 була засобом та знаряддям вчинення злочину, за допомогою якої обвинувачений здійснив незаконне вирубування дерев дубу звичайного, акації білої.
Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, було вчинене обвинуваченим після набрання чинності 96-1 КК України (у редакції Закону від 18 лютого 2016 року), доводи прокурора щодо необхідності застосування спеціальної конфіскації до вищезгаданої бензопили марки Урал ПЦБ 52-3,5 як засобу та знаряддя злочину, належить вважати обґрунтованими. Разом з тим, не можна погодитись із доводами апеляційної скарги прокурора щодо необхідності виправлення вказаної помилки, допущеної судом першої інстанції, шляхом скасування вироку у відповідній частині, з ухваленням нового вироку.
Так, перелік підстав для скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку визначений ч. 1 ст. 420 КПК України, відповідно до якої такими підставами є: необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідність застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Наявності вказаних підстав не вбачається, прокурор в апеляційній скарзі на них не посилається.
За правилами ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, що прямо зазначені у вказаній нормі закону, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
На думку колегії суддів, зміна правової підстави вилучення майна бензопили марки Урал ПЦБ 52-3,5 в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави становище обвинуваченого не погіршує.
При цьому суд апеляційної інстанції зважає на те, що спеціальна конфіскація не входить до переліку кримінальних покарань, визначеного ст. 51 КК України, та рішення про неї згідно ч. 4 ст. 374 КПК приймається разом з рішеннями щодо речових доказів і документів. Таким чином, її належить вважати спеціальною формою розпорядження грошима, цінностями та іншим майном, що відповідають ознакам ч. 1 ст. 96-2 КК, а отже застосування спеціальної конфіскації не може розцінюватись як призначення обвинуваченому більш суворого покарання.
Крім того, з положень п. 3 ч. 1 ст. 408 КК України випливає, що виправлення помилки, допущеної судом першої інстанції, яка стосується лише майнових інтересів обвинуваченого та не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, здійснюється шляхом зміни вироку навіть у тому випадку, якщо при цьому майнові інтереси обвинуваченого зазнають додаткових обмежень.
Також приймається до уваги, що при застосуванні спеціальної конфіскації майнові інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 не зазнають істотних змін порівняно із оскаржуваним вироком, оскільки відбувається не більше, ніж уточнення правової підстави, з якої відповідне майно у будь-якому випадку вибуває з його володіння.
Більш того, як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги прокурора, сторона обвинувачення просить ухвалити новий вирок, при цьому просить призначити ОСОБА_8 такий же розмір покарання обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, яке було призначено оскаржуваним вироком, тобто не просить, збільшити призначений судом першої інстанції строк покарання.
На підставі викладеного колегія суддів, не погоджуючись з доводами апеляційної скарги прокурора, не знаходить підстав для скасування вироку в частині вирішення питання спеціальної конфіскації, з ухваленням у цій частині нового вироку, та вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність шляхом зміни оскаржуваного вироку.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає частковому задоволенню, а тому керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - задовольнити частково.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 246 КК України - змінити.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави бензопилу марки Урал ПЦБ 52-3,3.
В іншій частині вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 246 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4