ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Дніпро
Індустріальнийрайонний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
представника потерпілої ОСОБА_11
обвинуваченої ОСОБА_12
представника цивільного відповідача ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000964 від 29.10.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_12 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянка України, маюча повну загальну середню освіту, незаміжня, працює на посаді водія трамваю МКП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2018 року, приблизно о 17:20 годині, водій ОСОБА_12 , виконуючи функціональні обов`язки водія трамваю по перевезенню пасажирів, керуючи технічно справним трамвайним потягом інвентарний номер 2192 типу КТМ5М3, який згідно технічного паспорту належить міському комунальному підприємству «Дніпровський електротранспорт», рухалась по маршруту від вул. Генерала Захарченко до Площі Старомостова, який проходить по Донецькому шосе з боку вул. Березинської в напрямку вул. Передової у м. Дніпро та наближалась до зупинки громадського транспорту «вул. Богомаза» поблизу регульованого автоматичним світлофорним об`єктом пішохідного переходу через Донецьке шосе, розташованих на території Індустріального району м. Дніпро.
В процесі наближення до зупинки громадського транспорту, яка розташована перед зазначеним регульованим пішохідним переходом на світлофорі водію ОСОБА_12 був ввімкнений червоний сигнал світлофора, котрий забороняє рух, яким, в даному випадку, вона повинна була керуватись відповідно до вимог п. 8.7.5. Правил дорожнього руху України та п.7.6 Національного стандарту України ДСТУ 4092-2002 «Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосування та вимоги безпеки».
В цей же час, по пішохідному переходу, справа наліво на зелений сигнал світлофора, який дозволяв рух пішоходам через Донецьке шосе, перетинала проїзну частину пішохід ОСОБА_14 , яка пройшла проїзну частину вул. Донецьке шосе, призначену для руху з боку вул. Березинська в напрямку вул. Передова, та не зупиняючись, наближалась до трамвайних колій на зелений сигнал світлофора, встановлений для пішоходів.
Так, водій ОСОБА_12 , продовжуючи рух, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, маючи змогу завчасно виявити ввімкнений забороняючий рух червоний сигнал автоматичного світлофора, виїхала на пішохідний перехід, де здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_14 , яка в цей час перетинала трамвайні колії по вищевказаному регульованому пішохідному переходу на дозволяючий пішоходам рух, зелене світло світлофора, справа наліво відносно напрямку руху трамвайного потягу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла (забиті рани на голові в тім`яній ділянці ліворуч, в проекції правого ліктьового суглоба, садна на спині в міжлопатковій ділянці, в поперековій ділянці від умовної серединної лінії з розповсюдженням ліворуч до задньої пахвової лінії, в проекції зовнішньої лодижки правої гомілки, в проекції правого колінного суглоба, на передній поверхні правої гомілки у середній третині, на передній поверхні в проекції лівого колінного суглоба з розповсюдженням на верхню третину гомілки, по передній поверхні грудної клітини між правою передньо-пахвовою лінією та лівою середньо-ключичною на рівні 2-8-го ребер, рвана рана між правою пахвовою складкою та промежиною по передній поверхні, рвано-забита рана на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в верхній третині, рвана рана у середній третині лівого стегна по задньо-бічним поверхням, синці на верхніх повіках обох очей, поперечний перелом альвеолярного відростку верхньої щелепи між першими зубами, лінійний перелом лівої тім`яної кістки з розповсюдженням на кістки основи черепа, вогнищеві крововиливи під м`якою мозковою оболонкою, косо-поперечний перелом правої ключиці у середній третині, 2 поперечних переломи грудини на рівні 2 та 4-го між ребер`я, численні поперечні переломи ребер з ушкодженням пристінкової плеври: праворуч по біля-грудинній лінії 2-5, по середньо-ключичній лінії 1-7, по лопатковій лінії 2-11, по біля-хребтовій лінії 2-11, ліворуч по середньо-ключичній лінії 1-8, по лопатковій лінії 1-11, розрив лівого крижового-здухвинного з`єднання ліворуч та неповний розрив крижово-здухвинного з`єднання праворуч у нижній половині, розрив лонного зчленування, багато уламковий перелом лівої лобкової кістки, поперечний перелом обох гілок правої лобкової кістки, кишеноподібне відшарування шкіряних покривів правого ліктьового суглоба по задній поверхні, на передній поверхні правої гомілки та на всьому протязі поперекової ділянки, багатоуламковий перелом лівої лопатки, неповний поперечний перелом підостної частини правої лопатки, поперечний перелом лівої стегнової кістки на межі верхньої та середньої третини, розриви печінки, крововиливи в прикореневій ділянці легень та в ділянці воріт селезінки, що спричинені прижиттєво, безпосередньо перед настанням смерті, від дії масивного тупого предмету (предметів) за механізмом удару-тертя та стискання тертя, можливо за умови, яка вказана у відношенні, тобто при потраплянні під трамвай, що підтверджується характером та локалізацією виявлених тілесних ушкоджень на трупі, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як не сумісних із життям у момент спричинення і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_14 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді грубого порушення анатомічної цілісності тіла з численними переломами кісток та ушкодженням внутрішніх органів, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа. Враховуючи вираженість трупних явищ на момент огляду трупа на місці виявлення (шкіряні покрови на дотик прохолодні на відкритих ділянках тіла, теплі під одягом). Трупне заклякання не розвинулось в усіх звичайно досліджуваних групах м`язів, трупні плями синюшно-фіолетового кольорового кольору розташовані на обличчі, тулубі та кінцівках. При неодноразовому натисканні на них пружинним динамометром із зусиллям 2 кг/см2 по 3 сек. зникають та відновлюють своє забарвлення через 15-20 секунд (20:50, 29.10.2018 року), причину смерті та пору року можливо припустити, що смерть її настала приблизно за 2-4 години до початку огляду трупа на місці виявлення.
В даній дорожній обстановці дії водія трамваю ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.8.7.3 та п. 8.10 Правил дорожнього руху України, відповідно до вимог якого, « у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України не визнала, суду пояснила, що 29.10.2018 року, керуючи трамваєм №19 вона рухалась маршрутом від зупинки пр. Миру до зупинки вул. Богомаза. За 30-40 метрів перед зупинкою на вул. Богомаза, обвинувачена почала гальмувати, але вже заїхавши на зупинку зрозуміла, що у неї не спрацювали електричні гальма, через що вагон почав набирати швидкість. В цей час, за 2,5-3 метри ОСОБА_12 побачила, як попереду вагона, зліва направо відносно її руху раптово вибігла жінка з дитиною. Тоді обвинувачена застосувала аварійне гальмування, а саме натиснула ліву педаль, що відповідає за вмикання механічних гальм (під рейки відбулась подача піску, спрацював звуковий сигнал). Однак, незважаючи на те, що екстрене гальмування розпочалося, фіксації зупинки не було і вагон не встиг зупинитись на зупинці, в результаті чого трамвай скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_14 .
Крім того, ОСОБА_12 зазначила, що на місці аварії, світлофор встановлено на проїзній частині, а по ходу руху трамвая жодного світлофора чи дорожнього знаку пішохідного переходу не було.
Цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнала, оскільки вважає, що її вини у ситуації, що склалася 29.10.2018 року немає.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що загибла у ДТП ОСОБА_14 це її мати, очевидцем даної події не була, дізналася про все пізніше.
Потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 15 050,00 грн. через понесені витрати на придбання та встановлення надгробного пам`ятника ОСОБА_14 , а також моральної шкоди у сумі 500,000 грн., яку просила стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради за перенесені нею душевні страждання через смерть близької людини.
Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 600,000 грн., яку просив стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, з яким обвинувачена ОСОБА_12 на момент кримінального правопорушення перебувала у трудових відносинах, за перенесені ним душевні страждання через смерть близької людини.
Представник цивільного відповідача - Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради - ОСОБА_13 суду показав, що КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради не визнає цивільні позови, заявлені потерпілими, оскільки в товарному чеку від 03.09.2019 року не зазначено, що саме ОСОБА_8 особисто сплатила кошти за придбання пам`ятника. Щодо моральної шкоди також просив відмовити.
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона працює на посаді заступника начальника з питань охорони праці та безпеки руху Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради. 29.10.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія трамваю ОСОБА_12 , яка перебувала у трудових відносинах зі свідком, а саме була її підлеглою. У результаті ДТП відбувся наїзд на пішоходів літньої жінки та дівчинки 11 років. Коли свідок приїхала на місце аварії, вона побачила трамвай, який знаходився приблизно на 10 метрів за перехрестям.
За результатами службового розслідування, яке було проведено на підприємстві, виявили, що водій трамваю ОСОБА_12 проїхала перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого відбувся наїзд на двох пішоходів, які в той момент переходили дорогу по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора.
Свідок ОСОБА_16 суду показала, що обвинувачена це її колега, з якою вони разом працювали на маршруті трамваю. Свідок приїхала на місце вже після ДТП для того, щоб перевезти трамвай до ДЕПО. Короби з піском, які знаходяться в трамваї та призначені для гальмування були майже заповнені. Зі слів людей, які були очевидцями події, свідку відомо про те, що водій ОСОБА_12 поїхала на забороняючий сигнал світлофора, в результаті чого скоїла наїзд на двох пішоходів. Свідок зазначила, що після ДТП вона переганяла трамвай в ДЕПО, він був у справному стані, колії чисті.
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що бачив, як того дня, восени 2018 року, на перетині вул. Донецьке шосе та вул. Богомаза, по пішохідному переходу на зелене світло світлофора переходила дорогу жінка з дитиною. В цей час рухався трамвай, коли свідок побачив, що він не збирається зупинятись і їде на червоний сигнал світлофору, прискорив рух і встиг перейти дорогу, а коли повернувся на крик якоїсь дівчини та гуркіт, побачив, що трамвай вже збив цю жінку. Сигналу від трамвая що наближався, свідок не чув.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що того дня він їхав у трамваї №19, який у районі зупинки на вул. Богомаза у м. Дніпро здійснив наїзд на пішохода. Свідок повідомив, що при наближенні до вказаної зупинки, він помітив, що в салоні трамвая погасло світло, яке вказувало на те, що водій перестав тиснути на педаль безпеки і пішло навантаження на акумуляторну батарею, тобто не спрацювала гальмівна система і водій кинув башмаки, був звук дзвінка, що свідчить про відкриття пісочниці. Але це не зупинило трамвай і він поїхав далі, зупинившись тільки після світлофору - задньою частиною трамвая на пішохідному переході. Коли свідок вийшов із трамвая, побачив під вагоном труп людини, поруч лежала дівчинка, якій почали надавати допомогу.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що в той день, коли сталася дана аварія, вона перебувала у якості пасажира в трамваї №19 під керуванням ОСОБА_12 , трамвай їхав повільно, екстреного гальмування не було, трамвай проїхав зупинку і зупинився на пішохідному переході де і сталося зіткнення.
В судовому засіданні досліджено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.10.2018 року разом з схемою та фототаблицею до нього, на ділянці дороги вул. Донецьке шосе на трамвайній зупинці по вул. Богомаза у м. Дніпро, відповідно до якого рейкове покриття вказаної ділянки дороги, де стався наїзд на пішохода, сухе та чисте. Загальна ширина дорожнього покриття складає 1,6 м., ширина розділювальної смуги 2,10 м. До проїзної частини примикає тротуар шириною праворуч 2,10 м. та ліворуч 2 м. Дана ділянка руху регулюється світлофором в автоматичному режимі. Також розташовані дорожні знаки 5.35.1, 5.42.2 ПДР України. Вм`ятина на передній лицьовій частині трамваю, під трамваєм відламаний передній дерев`яний брус. Гальмові системи та рульове керування трамвайного вагону перебувають у працездатному стані. Зовнішні світлові прилади, сигнал, склоочисники, склообмивачі, дзеркала заднього вигляду знаходяться у працездатному стані.Труп знаходиться у горизонтальному положенні.
Судом досліджено висновок судово-медичної експертизи № 2349/909-Е від 17.12.2018 року, відповідно до якого, смерть ОСОБА_14 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді грубого порушення анатомічної цілісності тіла з численними переломами кісток та ушкодженням внутрішніх органів, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть потерпілої настала приблизно за 2-4 години до початку огляду трупа на місці виявлення.
Враховуючи морфологічний характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілої, не виключено, що в момент первинного контакту з трамваєм остання перебувала у вертикальному положенні. Найбільш вірогідно, що переїзд через тіло (ліве стегно) потерпілої відбувся у напрямку спереду-назад.
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 12.04.2019 року із схемою до нього, за участю представника потерпілого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 та понятих, під час якого свідок ОСОБА_12 вказала, що погодні умови під час слідчого експерименту не відповідають тим, які були в момент ДТП 29.10.2018 року, однак це не заважає їй вказати на обставини ДТП. Так, свідок ОСОБА_12 встановила трамвайний вагон у місце, з якого вона почала гальмувати. Відстань від переднього габариту трамвайного вагону до електроопори №356 склала 54,5 м. В цей час зі слів свідка швидкість керованого нею вагону складала 45 км.
Після цього свідок ОСОБА_12 встановила трамвайний вагон у місце, з якого керований нею вагон почав рухатися юзом. Відстань від переднього габариту трамвайного вагону до електроопори №356 склала 24,3 м., та в цей час швидкість керованого нею трамвайного вагону складала 20 км. Потім свідок вказала місцерозташування керованого нею вагону в момент, коли через трамвайні колії почала переходити потерпіла. Замірами було встановлено, що відстань від переднього габариту трамвайного вагону до електроопори №356 в повздовжньому напрямку склала 0,0 м. та в цей час зі слів свідка швидкість керованого нею вагона складала 15 км.
Після чого, свідок ОСОБА_12 повідомила, що пішохід ОСОБА_14 відносно трамвайних колій в момент її руху повз зупинку, знаходилась по обидва боки трамвайних колій, при цьому з лівої сторони за напрямком руху трамвайного вагону пішоходи знаходились на відстані 1,09 м. від ближньої трамвайної рейки.
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 10.05.2019 року із схемою до нього, за участю представника потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_17 та понятих, під час якого свідок ОСОБА_17 вказав, що погодні умови та стан рельсового покриття під час слідчого експерименту відповідають тим, які були в момент ДТП 29.10.2018 року. Так, свідок пояснив, що перебуваючи за пішохідним переходом проїзної частини вул. Донецьке шосе у м. Дніпро, він чекав на сигнал світлофора, який би йому дозволив переходити проїзну частину вул. Донецьке шосе на трамвайній колії. Після чого, дочекавшись зеленого сигналу світлофора, він вийшов на проїзну частину вул. Донецьке шосе та почав рухатися прямо в напрямку вул. Богомаза. Також свідок пояснив, що в цей час за ним на відстані близько 1 м. рухалася раніше невідома йому жінка з дівчинкою, які весь час йшли за ним на одній і тій самій відстані та з одним темпом руху. Коли свідок перейшов проїзну частину вул. Донецьке шосе, він вийшов на пішохідний перехід, який проходить через трамвайні колії. Свідок вказав на місце свого виходу на пішохідний перехід через трамвайні колії. Замірами встановлено, що вказане місце розташоване на відстані 2,6 м. від правого нижнього бордюру, що огороджує пішохідний перехід.
Далі свідок пояснив, що оскільки для пішоходів горів зелений сигнал світлофора, він не змінюючи темпу свого руху, продовжив переходити вищезазначений пішохідний перехід, при цьому жінка з дівчинкою також рухалися за ним.
Так, свідок пояснив, що наближаючись до трамвайних колій, він помітив, як на червоний сигнал світлофора, наближаючись до зупинки зі значною швидкістю, рухається трамвайний вагон червоного кольору, який не гальмував, жодних звуків та сигналів не подавав. Потім свідок вказав на місце, з якого він помітив трамвайний вагон, після чого замірами було встановлено, що вказане місце розташоване на відстані 4,85 м. від місця виходу на пішохідний перехід та 0,01 м. до ближніх трамвайних колій (правої рейки).
Далі свідок ОСОБА_17 пояснив, що на зупинці громадського транспорту (трамваю) в той час знаходилося близько 6 осіб. Потім за допомогою вагона-статиста було здійснено декілька заїздів, під час якого в той час, коли трамвайний вагон рухався зі швидкістю 28 км/год., свідок вказав, що вищезазначена швидкість є найбільш наближеною до тієї, з якою рухався трамвайний вагон безпосередньо в момент ДТП.
Після цього свідок пояснив, що розуміючи, що йому вдасться перейти через пішохідний перехід до наближення трамваю до нього, він продовжив переходити через трамвайні колії та в подальшому, пройшовши через які та перебуваючи на відстані 0,03 м. до ближньої лівої трамвайної рейки відносно нього він почув, як позаду нього без гальмування та подання звукового сигналу, проїхав трамвайний вагон. Коли вказаний вагон порівнявся середніми дверима зі свідком, він почав гальмувати, оскільки було чутно звук удару гальмівних колодок об трамвайні рейки. Свідок обернувся в момент, коли трамвайний вагон зупинився та почув жіночий крик. ОСОБА_17 вказав місце повної зупинки трамвайного вагону після застосування гальмування, після чого було встановлено, що відстань від переднього габариту трамвайного вагону до електроопори №356 склала 11,1 м.
Потім за вказівкою свідка було відміряно ділянку місцевості довжиною 4,86 м. та подолано вказану відстань, час подолання якої склав: t1=5,5 c.; t2=4,99 c.; t3=5,1 c.
Також свідок зазначив, що місце наїзду трамвайного вагону на пішохода розташоване на трамвайних коліях в межах трамвайних рейок.
Відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/434 від 27.05.2019 року, місце наїзду у повздовжньому напрямку розташовувалося перед слідовою інформацією №2 (пляма бурого кольору) в тому випадку, якщо даний об`єкт це біологічна речовина, залишена пішоходами ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , внаслідок наїзду на них трамваєм «КТМ М3» номер 2192. В поперечному напрямку місце наїзду знаходилось на трамвайних коліях або в безпосередній близькості біля них, по яких здійснювався рух трамваю «КТМ М3» номер НОМЕР_1 .
Відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/462 від 07.06.2019 року, технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія трамвая «КТМ-5 М-3» ОСОБА_12 визначалась виконанням нею вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху і для неї не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй їх виконати.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/635 від 10.07.2019 року, покази водія ОСОБА_12 , в частині того, що керований нею трамвайний вагон зменшив швидкість з 20 до 15 км/год., рухаючись із заблокованими колесами при екстреному гальмуванні, подолавши відстань в 24,3 м., - з технічної точки зору неспроможні.
Судом досліджено лист КП «Міськсвітло» ДМР від 07.06.2019 року, відповідно до якого, зовнішнє освітлення 29.10.2018 року на зупинці трамваю по вул. Богомаза та пішохідному переході, поряд із зазначеною зупинкою, якщо рухатися у напрямку від с. Підгородне до правого берега м. Дніпро, працювало у робочому режимі, а саме з 16:48 години 29.10.2018 року до 05:50 години 30.10.2018 року.
Відповідно до листа КП «Дніпродорсервіс» ДМР від 14.06.2019 року, станом на 29.10.2018 року заявок про несправності на світлофорному об`єкті вул. Донецьке шосе вул. Богомаза у м. Дніпро, не надходило. На зазначеній зупинці встановлення дорожніх знаків не передбачено. По Донецькому шосе в напрямку руху від с. Підгороднє до правого берега м. Дніпро, на пішохідному переході, який розташований поряд із зупинкою трамваю, передбачено встановлення дорожніх знаків: 5.35.1 «Пішохідний перехід» - 1 од., 5.35.2 «Пішохідний перехід» - 1 од.
Судом досліджено акт перевірки технічного стану трамвайного вагона від 30.10.2018 року, відповідно до якого на вагоні виявлено пошкодження дерев`яного відбійного брусу. Трамвайний вагон №2192 на момент ДТП знаходився у технічно-справному стані.
Відповідно до висновку акту службового розслідування дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими №9-а від 01.11.2018 року, водій трамваю ОСОБА_12 порушила п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, тобто поїхала на червоний сигнал світлофора.
Незважаючи на позицію обвинуваченої ОСОБА_12 , суд вважає доведеним вищевикладене обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено вищевказаними доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Відповідно до показів обвинуваченої, керуючи того дня трамваєм та наближаючись до зупинки, вона застосувала аварійне гальмування, оскільки електричні гальма не спрацювали. Але вагон не встиг зупинитись вчасно, через що відбувся наїзд на потерпілу.
Оцінюючи наявні докази, суд виходить з того, що учасниками судового провадження не оспорюються сам факт ДТП, її місце, учасники та наслідки.
Стороною захисту обґрунтування невинуватості ОСОБА_12 зводиться до відсутності її вини у ДТП, оскільки через раптову аварійну несправність транспортного засобу (вчасно не спрацювала гальмівна система трамваю), обвинувачена втратила ним керування.
При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Зазначені доводи обвинуваченої та її захисника спростовуються оціненими в сукупності:
- висновком судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/462 від 07.06.2019 року, за яким ОСОБА_12 порушила вимоги п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху і для неї не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй їх виконати.;
- результатами огляду місця події від 29.10.2018 року, зафіксованими у відповідному протоколі, за якими в результаті огляду місця події встановлено, що гальмові системи та рульове керування трамвайного вагону перебувають у працездатному стані;
- актом перевірки технічного стану трамвайного вагона від 30.10.2018 року, відповідно до якого трамвайний вагон № НОМЕР_1 на момент ДТП знаходився у технічно-справному стані.
Крім того, допитанмй в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що обвинувачена, керуючи трамваєм, не зупинилась на зупинці на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїла наїзд на потерпілу та дівчинку, яка була разом з нею.
Також свідок ОСОБА_15 показала, що за результатами службового розслідування, проведеного на підприємстві, де ОСОБА_12 офіційно працевлаштована водієм, остання проїхала на забороняючий сигнал світлофора.
Разом з тим, свідок ОСОБА_18 , який і знаходився у трамваї під керуванням ОСОБА_12 , розповів, що остання дійсно, при наближенні до зупинки не зупинилась, але через те, що не спрацювала гальмівна система. Зі слів свідка, обвинувачена почала гальмувати заздалегідь, застосувавши також екстрене гальмування, однак і після цього трамвай не зупинився і відбувся наїзд на пішохода, суд критично оцінює показання зазначеного свідка, оскільки він раніше був знайомий з обвинуваченою, разом з нею працював, покази зазначеного свідка перебувають у протиріччі з показами інших свідків.
Покази всіх свідків, окрім ОСОБА_18 є послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами по справі, дослідженими в суді, у тому числі висновком судово-автотехнічної експертизи та проведеними під час досудового слідства слідчими експериментами. У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена раніше з вказаними свідками не знайома, між ними не має неприязних стосунків, а тому у останніх немає приводів оговорювати обвинувачену або спотворювати хід подій при ДТП, яке відбулось за участі ОСОБА_12 .
Наведені докази виключають аварійну несправність трамвая під керуванням обвинуваченої через несправну гальмівну систему, та доводять, що подія ДТП не розвивалася за тим механізмом, на який вказує сторона захисту.

При цьому, сукупність встановлених судом фактичних обставин, а саме: рух трамваю під керуванням ОСОБА_12 на забороняючий рух червоний сигнал світлофора, неналежне реагування на зміну дорожньої обстановки, відсутність будь-яких перешкод технічного характеру для виконання обвинуваченою Правил дорожнього руху України, поза всяким розумним сумнівом доводять те, що саме невиконання обвинуваченою вимог Правил дорожнього руху України потягло за собою проїзд трамваю повз зупинку громадського транспорту із запізнілим застосуванням гальм, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода, оскільки за умови дотримання ОСОБА_12 правил безпеки дорожнього руху, вона мала технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді.
Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_12 обвинувачення, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи.
Суд не може розцінювати як доказ невинуватості обвинуваченої її пояснення у суді про механізм та обставини ДТП, оскільки провина обвинуваченої у вчиненні злочину повністю підтверджується дослідженими у їх сукупності доказами по справі, зокрема висновками судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/462 від 07.06.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_12 порушила вимоги п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху і для неї не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй їх виконати.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провина у вчиненні інкримінованого обвинуваченій злочину доведена повністю та знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами у їх сукупності. Невиконання Цукановою вимог п.8.7.3 та п. 8.10 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, « у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи вищенаведене, суд допитавши обвинувачену, потерпілу, цивільного відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують особу обвинуваченої та висновки експертиз, прийшов до переконання, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
ОСОБА_12 повинна нести кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка вперше скоїла злочин з необережності, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів призначення їй основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, із позбавленням права керування транспортними засобами.
На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої.
При вирішені питання обґрунтованості заявлених потерпілими цивільних позовів, суд враховує наступне.
Так, потерпілою ОСОБА_8 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути з «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на її користь матеріальну шкоду в сумі 15 050,00 грн. та моральну на суму 500, 000 гривень, а також потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 600,000 грн.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_12 знаходилася в трудових відносинах з Комунальним підприємством «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради і таким чином, внаслідок ДТП заподіяла потерпілій ОСОБА_14 шкоду під час виконання своїх трудових обов`язків.
Так, ст.1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.
Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Положення ч.1 ст.1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
В такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.
Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_12 , яка на відповідній правовій підставі керувала трамваєм, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради є власником джерела підвищеної небезпеки - трамваю, на якому заподіяно шкоду потерпілій ОСОБА_14 , тому саме цивільний відповідач несе відповідальність за заподіяну шкоду як володар джерела підвищеної небезпеки, відповідно до ст. 1187 ЦК України.
Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 15,050 грн. обґрунтований, витрати на встановлення пам`ятника підтверджені представленими суду доказами, зокрема товарним чеком, а тому підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної особи відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала, шкода, завдана внаслідок здійснення кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодується на загальних підставах (ст. 1188 ЦК України).
Позовні вимоги потерпілих про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.
Враховуючи той факт, що обвинуваченою, яка перебувала у трудових відносинах з КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради заподіяна моральна шкода потерпілим, що виразилась у моральних стражданнях через втрату близької людини, а також враховуючи характер і обсяг страждань потерпілих, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 моральну шкоду у сумі 200 000 грн., кожному.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-автотехнічних експертиз у сумі 1884,12 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи у сумі 1256,08 грн.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_12 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Цивільний позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_9 200,000 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_8 200,000 грн.
Позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити, стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_8 15, 050 гривень.
А всього стягнути 215,050 грн.
Речові докази: трамвай марки «КТМ-5 М-3» номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , який зберігається на території трамвайного парку «Депо №3» МКП «Дніпровський електротранспорт», за адресою: м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, 49 залишити власнику.
Арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2018 року, на трамвай марки «КТМ-5 М-3» номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , який зберігається на території трамвайного парку «Депо №3» МКП «Дніпровський електротранспорт», за адресою: м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, 49 - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 3140,20 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1