УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

ОСОБА_5 обвинувачених: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених адвокатів: ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11 ,

провівши в залі суду в м. Запоріжжі судове засідання у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового розслідування продовжують існувати, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили змінити запобіжних захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в процесі судового розгляду було продовжено строком до 24.01.2021 року включно.

По кримінальному провадженню розпочатий судовий розгляд, стадія допиту свідків. Розглянути кримінальне провадження та ухвалити рішення до закінчення строку дії запобіжного заходу через неявку свідків, не є можливим.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на теперішній час не відпали.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є особою раніше засудженою, вчинив новий злочин в період іспитового строку, не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має.

Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_7 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_7 , того, що заявлені ризики не зменшилися, а судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 22.03.2021 року включно.

Керуючись ст.331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 22.03.2021 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання в частині обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено: 25.01.2021 о 14:00 год.

Суддя ОСОБА_1