В И Р О К
іменем України

Справа №377/264/20

Провадження №1-кп/377/43/20

30 вересня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , з участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000061 від 03 березня 2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, пенсіонера, освіта повна загальна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, -

У С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що 29 лютого 2020 року, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , у вечірній час до 22 години 00 хвилин, спільно вживали алкогольні напої у квартирі АДРЕСА_2 . Приблизно о 22 годині 00 хвилин у ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та знаходився на подвір`ї напроти будинку АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 , внаслідок якого ОСОБА_8 , не маючи на меті умисно заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_7 і не передбачаючи їх настання, хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув рукою ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого останній впав на асфальтове покриття, вдарившись при цьому потиличною частиною голови, внаслідок цього потерпілий ОСОБА_7 отримав необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що підтверджується висновком експерта у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом правої тім`яної кістки, геморагічний забій головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа, субарахноїдального крововиливу, цефалічного синдрому, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 добу.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані як злочин, передбачений ст. 128 КК України, за ознаками необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав, цивільний позов прокурора визнав в повному обсязі, цивільний позов потерпілого в частині відшкодування майнової шкоди визнав в повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди частково, в розмірі 20 000 гривень. Суду показав, що 29 лютого 2020 року ввечері відпочивав за адресою: АДРЕСА_4 , у сусідки ОСОБА_9 , де вони сиділи та розпивали спиртні напої. Потім в гості до його знайомої ОСОБА_9 прийшов потерпілий ОСОБА_7 , якого він наглядно знав. Враховуючи, що спиртні напої вже закінчилися, то він дав свою банківську картку потерпілому, сказав йому пін-код від неї та попросив його сходити до магазину за пляшкою горілки. ОСОБА_7 сходив до магазину та приніс пляшку горілки, яку вони з ним розпили. Потім ОСОБА_7 пішов додому, а він залишився у знайомої ОСОБА_9 . Через деякий час він також пішов від ОСОБА_9 додому. Оскільки він себе погано почував, то вийшов прогулятись на вулицю. На вулиці біля будинку №5 Бакинського кварталу він зустрів потерпілого, з яким вони почали розмовляти. Про що вони розмовляли, не пам`ятає, бо був у стані алкогольного сп`яніння. Він пам`ятає лише, що штовхнув ОСОБА_7 і той упав, а більше з тих подій, які відбувалися 29 лютого 2020 року, він нічого не пам`ятає, проте умислу на вчинення тілесних ушкоджень в нього не було. У скоєному щиро розкаюється.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 29 лютого 2020 року вдень він допомагав товаришу на цвинтарі встановлювати огорожу, потім вони з товаришем випили 300 грамів горілки, та він його підвіз додому. Коли він йшов додому, то його бачила дружина, і вона йому сказала, що іде в гості, а він їй сказав, що йде додому. Чому він заходив до ОСОБА_9 , він не пам`ятає. Взагалі він через отриману травму голови не пам`ятає, що відбувалося в той вечір 29 лютого 2020 року. Пам`ятає тільки те, як його перекладали лікарі на носилки, та як робили в лікарні комп`ютерну томографію. Раніше з обвинуваченим він декілька разів зустрічався, ніяких конфліктів між ними не виникало. Цивільний позов він підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. В результаті отриманої травми голови йому завдана майнова шкода, яка пов`язана з витратами, пов`язаними з лікуванням, та затратами, понесеними ним на транспортні послуги та витрати на пальне за сполученням Славутич-Чернігів, Чернігів-Славутич, з метою медичного обстеження та лікування, а також завдана моральна шкода. Розмір моральної шкоди він визначив, виходячи із тривалості та характеру душевних страждань і переживань, перенесеними в результаті нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим. Так, у нього порушені були нормальні життєві зв`язки через неможливість ведення активного способу життя. Через отриману травму голову у нього був порушений сон та були сильні головні болі. За рекомендацією лікарів йому необхідно протягом двох років раз на півроку лягати в лікарню та проходити лікування. Після отриманої травми, коли він нервується або змінюється погода, то у нього болить голова. На той час, коли йому було завдано травму, він тільки влаштувався на роботу в лютому 2020 року у ВП НАЕК Енергоатом «Атомремонтсервіс» та встиг здати три іспити, до виконання своїх обов`язків не приступав, оскільки перебував на лікарняному три місяці.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_5 . Ввечері 29.02.2020 року, в період часу з 20 до 21 години, вона почула, як в двері квартири, що знаходиться над її квартирою, в якій проживає ОСОБА_7 , стукають. Вона зрозуміла, що в двері своєї квартири стукає її сусід ОСОБА_7 .. Вона чула, як він спускався сходами в під`їзді та вийшов на вулицю і по його рухах зрозуміла, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Тоді вона вийшла на балкон, щоб подивитися, куди він пішов. Знаходячись на балконі, вона побачила, як ОСОБА_7 пройшов від під`їзду вперед та зупинився. В цей час, з лівого боку будинку АДРЕСА_6 кварталу вийшов чоловік та підійшов до потерпілого. Вона чула, як вони розмовляли між собою, але зміст розмови вона не зрозуміла, бо чоловіки говорили нерозбірливо, оскільки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Той чоловік декілька разів відходив від потерпілого, а потім повертався до нього. Потім вона почула хлопок по тілу людини, та звук, як впало тіло людини. Самого моменту удару і куди його було завдано, вона не бачила. В цей час якийсь чоловік вийшов з під`їзду та підійшов в бік потерпілого, і вона побачила, що він розмовляє по телефону та викликає поліцію. Вона в свою чергу викликала карету швидкої допомоги. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила, що потерпілий лежав на асфальті, а обвинувачений стояв на ганку, намагався потрапити в під`їзд, вважаючи, що то його під`їзд. Коли приїхали поліцейські, вони намагались дізнатись його адресу, запитували його чи він живе в цьому під`їзді, на що він відповідав, що він тут живе, проте в цьому під`їзді цей чоловік не жив. Через деякий час поліцейські дізнались його адресу, і вона пішла до його сина та сказала, щоб він забрав свого батька додому. Згодом син обвинуваченого забрав його додому.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 29 лютого 2020 року, ввечері, він стояв біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де мешкав, та бачив як два чоловіки потерпілий та обвинувачений, які стояли недалеко від нього, голосно сварилися. По них було видно, що вони обидва знаходяться в стані алкогольного сп`яніння. Буквально через хвилину, він почув звук, схожий на такий, коли долонею б`ють по обличчю. Почувши звук, він обернувся і побачив, що потерпілий упав, було добре чути як він вдарився головою об асфальт. Сам момент удару і куди він був нанесений, він не бачив, оскільки було темно, лише чув звук. Після цього він зателефонував своєму знайомому, і той викликав поліцію.

Крім доказів, отриманих з показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується також даними, що зафіксовані у документах, досліджених в судовому засіданні.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2020 року було внесено відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_12 про те, що 29.02.2020 року близько 22 години поблизу будинку № 5 Бакинського кварталу м.Славутича Київської області невстановлений чоловік в ході сварки спричинив тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_7 , номер кримінального провадження: 0000061( а. к.п. 109).

Відповідно до висновку експерта № 06 за результатами судово-медичної експертизи, проведеної з 21.04.2020 року по 30.04.2020 року, у ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом правої тім`яної кістки, геморагічний забій головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа, субарахноїдальний крововилив, цефалічний синдром. Виявлені тілесні ушкодження виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів і по давності утворення можуть відповідати даті 29 лютого 2020 року та за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії: закрита черепно-мозкова травма з лінійним переломом правої тім`яної кістки, геморагічний забій головного мозку в лобнево-скроневій ділянці справа, субарахноїдальний крововилив, цефалічний синдром, як наслідок одного травматичного процесу відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 добу. Виходячи з кількості ушкоджень, описаних в наданій на судово-медичну експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_7 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу не менше 1(однієї) травмуючої дії. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , утворилися одномоментно. Враховуючи характер, морфологію, розташування тілесних ушкоджень, вважаю, що їх утворення внаслідок ударів руками та ногами, малоймовірно. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , при падінні з висоти власного зросту, в тому числі, при наданням тілу прискорення, не виключається ( а.к.п. 110-115).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_13 показала, що судова-медична експертиза була проведена нею у даному кримінальному провадженні на підставі медичної документації на ім`я ОСОБА_7 .. Виявлені у потерпілого тілесні, які були описані в медичній документації, утворилися одномоментно, і виходячи з характеру, розташування тілесних ушкоджень, їх утворення внаслідок ударів руками та ногами, малоймовірно. Діагноз «Забій м`яких тканин параорбітальної області», який був зазначений у медичній карті стаціонарного хворого потерпілого, не був об`єктивно підтверджений, тому згідно Правил встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень врахований не був. Під час проведення цієї експертизи рентгенологічні знімки кісток черепу, історії хвороби потерпілого та DVD-R диски направлялися на консультацію до рентгенолога КЗ КОР «КОБСМЕ», висновки якого були враховані під час складання даного висновку судово-медичної експертизи.

Оцінюючи всі зазначені фактичні дані в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ст. 128 КК України, поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст.128 КК України за ознаками спричинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Доводи потерпілого про те, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ст.122 КК України, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.
За нормативним визначенням умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (ст. 122 КК України) характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння вказаних ушкоджень й причинним зв`язком між згаданим діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти зазначену шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України). Необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження (ст. 128 КК України) характеризується аналогічними елементами об`єктивної сторони, а за суб`єктивною стороною проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, визначення яких міститься у ст. 25 КК України.

Таким чином, розмежування умисного протиправного заподіяння іншій людині середньої тяжкості тілесних ушкоджень від необережного заподіяння таких ушкоджень здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Зміст інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах із матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особи характеру вчиненого діяння, передбаченням або свідомим припущенням його негативних наслідків та ставленням до них.

Відповідно до висновку експерта у цьому провадженні, який ніким не оспорювався, малоймовірною є можливість утворення тілесних ушкоджень внаслідок ударів руками та ногами. Тілесні ушкодження в потерпілого у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом правої тім`яної кістки, геморагічний забій головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа, субарахноїдальний крововилив, цефалічний синдром могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, в тому числі, при наданні тілу прискорення. А обвинувачений та свідки в судовому засіданні стверджували, що під час конфлікту він завдав одного поштовху потерпілому, від чого той упав та вдарився головою об асфальтне покриття. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що середньої тяжкості тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, були не безпосереднім наслідком заподіяного обвинуваченим удару в ділянку голови потерпілого, а результатом падіння останнього й удару головою об тверду поверхню, чого обвинувачений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Обвинувачений має постійне місце проживання та за місцем проживання характеризується формально позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради не перебуває, не працює, пенсіонер, раніше не судимий.

Як вбачається з досудової доповіді, підготовленої Славутицьким міським сектором філії Державної установи «Центра пробації» у м. Києві та Київській області щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_8 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Борги за комунальні послуги відсутні. Відповідно до характеристики з ТОВ Управляючої компанії «Свій дім» від 26.05.2020 року за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно. Обвинувачений має середню-спеціальну освіту та спеціальність тракториста, в 1982 році закінчив ГПТУ м. Ватутіно. ОСОБА_8 не працює, пенсіонер. До цього працював з 1988 по 2013 рік на ДСП «ЧАЕС», має посвідчення ветерана праці. Матеріально себе забезпечує, боргів не має, в азартні ігри не грає. Має кредит в розмірі 4000 гривень в АТ КБ «ПриватБанк», який на даний час сплачує. ОСОБА_8 під час проведення бесіди з ним вів себе спокійно, чітко відповідав на поставлені питання. Відповідно до довідки з КНП «Славутицька міська лікарня» від 20.05.2020 року на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, психічних захворювань та розладів психіки не має. За наявною інформацією відсутні відомості про вживання наркотичних засобів. Зі слів обвинуваченого та його сина, алкогольними напоями не зловживає. Проте, відповідно до інформації, наданої Славутицьким відділенням поліції від 21.05.2020 року, обвинувачений до адміністративної відповідальності притягувався: 29.02.2020 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Заяв та повідомлень стосовно неправомірної поведінки ОСОБА_8 до Славутицького ВП не надходило. Підтримує нормальні родинні відносини з синами та родичами. В сім`ї взаємовідносини нормальні, зі слів обвинуваченого та його сина конфліктів немає, домашнього насильства ніхто не вчиняє та не зазнає. Має позитивні плани на майбутнє, планує створити сім`ю. Фактором, який підвищує ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, є вживання алкоголю. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Славутицький міський сектор вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб)( а.к.п. 102-106).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом абзацу 7 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані, то суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Враховуючи, що санкція ст. 128 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину), передбачала покарання у виді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі, які згідно із ч.3 ст. 56, ч.2 ст.57, ч.3 ст.61 КК України до обвинуваченого не можуть бути застосовані, оскільки він є особою, який досяг пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому його слід визнати винним у вчиненні інкримінованого злочину, звільнивши від покарання (через неможливість його призначення).
Прокурором Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради заявлений цивільний позов, в якому він з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути із ОСОБА_8 в дохід обласного бюджету Чернігівської області 10770 гривень 62 копійки, витрачених Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, який прокурор просив задовольнити в повному обсязі.
Цивільний позивач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради надійшла на адресу суду заява, в якій він просив проводити судове засідання за відсутності їх представника і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та повідомив, що цивільним позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом .

Обвинувачений позов прокурора визнав у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне цивільний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_7 спричинено обвинуваченим ОСОБА_8 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що підтверджується висновком експерта у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом правої тім`яної кістки, геморагічний забій головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа, субарахноїдального крововиливу, цефалічного синдрому, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 добу. Внаслідок цього ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради.

Довідкою КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради від 12.05.2020 року підтверджено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 02.03.2020 року по 16.03.2020 року в нейрохірургічному відділені, вартість лікування за весь період перебування в лікарні становить 10770 гривень 62 копійки( а.к.п. 26-27).

Відповідно до п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Згідно з п.4 цього Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

За змістом п.1.1. Розділу 1 Статуту КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної високоспеціалізованої медичної допомоги та може надавати послуги вторинної спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам, а також забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних(фармацевтичних) працівників в порядку та на умовах, встановлених законодавством України і цим Статутом( а.к.п. 32-42).

Відповідно до п.1.3 Розділу 1 Статуту воно створене на базі майна територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області. Від імені територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області повноваження засновника та власника здійснює Чернігівська обласна рада ( п.1.4 Розділу 1 Статуту).

Згідно з пп. 5.3.2 п.5.3 Статуту одним із основних джерел формування майна та коштів підприємства є кошти місцевого бюджету.

У відповідності до ч.2 ст.5 Бюджетного кодексу України місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_8 добровільно не відшкодував кошти, затрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, то вони повинні бути стягнуті судом з обвинуваченого в дохід обласного бюджету Чернігівської області.

Потерпілим ОСОБА_7 подано цивільний позов до ОСОБА_8 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь матеріальну шкоду, внаслідок ушкодження здоров`я, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 6534,71 гривень. Також просив стягнути моральну шкоду внаслідок ушкодження здоров`я, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 100000 гривень.

Цивільний позов обґрунтований тим, що своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому матеріальні збитки в розмірі 6534 гривні 71 копійка, які виразились у витратах, пов`язаних з лікуванням, затратах, понесених ним на транспортні послуги та витрати на пальне за сполученням Славутич-Чернігів, Чернігів-Славутич, з метою медичного обстеження та лікування. Крім того, внаслідок злочину потерпілому було спричинено моральну шкоду, яка була виражена у душевних стражданнях та переживаннях, пережитими ним у зв`язку із фактом нападу на нього та нанесення тілесних ушкоджень, порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, травми, які були заподіяні, не дають йому можливості працювати, крім того його дружина була вимушена з 21.05.2020 року піти у відпустку без збереження заробітної плати, оскільки їх спільна дитина потребує догляду. ОСОБА_7 переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне за своє життя. Він був змушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, з періодичним відвідуванням лікувального закладу з метою медичного обстеження. Впродовж всього періоду лікування почував себе незручно, дискомфортно, був змушений пристосовуватись до негативних умов існування. Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів, запаморочення. Виходячи із характеру та глибини душевних та фізичних страждань він оцінив розмір моральної шкоди в сумі 100000 гривень.

Обвинувачений цивільний позов потерпілого в частині відшкодування майнової шкоди визнав в повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди частково, в розмірі 20 000 гривень.

Статтею 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких передбачено в тому числі і завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частиною першою ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається уст. 16 Цивільного кодексу України.

За змістом п. 8 частини другої ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно з ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 ЦК України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 ст.1166 ЦК України).
Вина ОСОБА_8 у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
На підтвердження майнової шкоди у виді витрат на лікування цивільним позивачем надано суду: товарні чеки на проведення медичних обстежень; акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг); фіскальні чеки на придбання ліків; фіскальні чеки та квитки на транспортні послуги, фіскальні чеки на пальне - збитки за транспортні послуги, здійснені з метою медичного обстеження та лікування цивільного позивача на загальну суму 6579,09 гривень, що узгоджується з виписками із медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_7 , в яких зазначене отримане ним лікування та відомості про здійсненні медичні обстеження, і обвинуваченим не заперечувалося ( а.к.п. 72-78).

Враховуючи, що цивільним позивачем заявлено вимогу в позовній заяві про стягнення з обвинуваченого на його користь на відшкодування майнової шкоди 6534,71 гривень, то суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 на відшкодування майнової шкоди 6534,71 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначення поняття моральної шкоди та способи її відшкодування і визначення розміру наведені у статті 23 ЦК України.

Згідно пунктів 1 і 2 частини 2 цієї статті моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

На підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, потерпілий в позовній заяві посилається на те, що внаслідок дій обвинуваченого він зазнав моральних та фізичних страждань, зокрема, порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя. Травми, які були заподіяні цивільному позивачу, не дають можливості працювати, крім того, його дружина вимушена була з 21.05.2020 року піти у відпустку без збереження заробітної плати, оскільки їх спільна дитина потребує догляду. На підтвердження моральної шкоди суду надано: копії листків непрацездатності позивача, копію заяви дружини позивача, копію довідки про потребу дитини в домашньому догляді

( а.к.п. 55-56, 69-70).

Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди відповідно до положень частини 3 статті 23 ЦК України суд бере до уваги характер правопорушення, вчиненого обвинуваченим, ступінь його вини, характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, тривалість його лікування, час, необхідний для відновлення стану здоров`я, враховує вимоги розумності і справедливості, виходячи з чого вважає обґрунтованим розмір відшкодування моральної шкоди на суму 20000 гривень.

Речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні немає. Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набранням вироком зхаконної сили відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Звільнити ОСОБА_8 від покарання через неможливість його призначення у зв`язку з досягнення пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Цивільний позов прокурора Славутицького відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_8 в дохід обласного бюджету Чернігівської області 10770 гривень 62 копійки, витрачених Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 ..

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 на відшкодування майнової шкоди 6534 гривні 71 копійку, на відшкодування моральної шкоди 20000 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Навирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1