Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/713/20
В И Р О К
Іменем України

29 вересня 2020 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000210 від 21.07.2020 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світанок, Гребінківського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, осіб на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.03.2011 Гребінківським районним судом Полтавської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19.05.2011 Гребінківським районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 11.04.2014 звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 4 місяці; 03.07.2019 року Пирятинським місьрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
Судом встановлено, що 21.07.2020 в період часу з 00 год. 20 хв. по 03 год. ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу проник до приміщення сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 де діючи таємно, умисно та протиправно з корисливих мотивів, викрав металеву гирю вагою 20 кг. вартість якої відповідно до висновку експерта № 1671 від 27.07.2020 становить 600 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, що вчинене повторно.
Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснено шляхом дослідження доказів обвинувачення, допиту свідків, допиту потерпілої.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, проте відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона разом з матір`ю ОСОБА_8 та дядьком ОСОБА_9 проживають в домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ввечері 20.07.2020 року вони всі разом перебували вдома. Вона спала в літній кухні, а мати з дядьком в будинку. Близько 01-00 год 21.07.2020 до неї в кухню зайшла мати та почала кричати, збудивши її, потім вони пішли до самої хати. Виявилось, що їх обікрали, так спочатку в сараї виявили відсутність гирі, потім на наступні дні ще виявилась відсутність електричних подовжувачів, світлодіодів, кабелів, які знаходились в сараї.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що в ніч з 20.07.2020 на 21.07.2020 вона разом з донькою та братом перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вона спала, її розбудив брат та сказав, що хтось ходить в їх дворі. Коли вона вийшла на вулицю то побачила, що відкрита хвіртка. Побачила, що у сарайчику впало скло яке затуляло вікно. Потім вона пішла в літню кухню де спала донька та підійшовши побачила, що під кухнею сидить чоловік, в якому вона впізнала ОСОБА_7 , оскільки його знала. Після чого вона закричала, що він тут робить. Потім, даний чоловік встав і пішов з двору, в руках в нього нічого не було. З приводу викрадених речей, ій важко пояснити, оскільки все знає її брат.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він проживає в АДРЕСА_2 . Обвинуваченого ОСОБА_7 знає, так як він також проживає в цьому селі, має з ним дружні відносини. За тиждень до вказаних подій, останній попросив пожити в його будинку, поки він знайде собі інше житло, на що він погодився. Так, ввечері 20.07.2020 він прийшовши додому, повечеряв з ОСОБА_7 та ліг спати. Вночі прокинувся від того, що хтось сильно стукає в двері, через деякий час в хату зайшли працівники поліції, і сказали йому, щоб він залишався на місці, вони прийшли до ОСОБА_7 , який в цей час був теж в будинку. ОСОБА_7 вони сказали вийти з будинку на двір, а він залишився. З його дозволу працівники поліції оглянули будинок, але нічого не виявили та не вилучали. Про факт крадіжки гирі, йому стало відомо від працівників поліції та сусідів, тобто потерпілих.
За клопотанням представника потерпілої в судовому засіданні був також допитаний свідок ОСОБА_9 , який показав, що 17.07.2020 року він приїхав до своєї сестри ОСОБА_8 , яка проживає разом з донькою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Ввечері 20.07.2020 року близько 22-30 год. вони всі разом перебували вдома та дивились телевізор. Через деякий час племінниця пішла спати в літню кухню, а сестра лягла в своїй кімнаті в будинку. На почату 24-00 год. він почув, що під хатою ходять люди, декілька разів в обидві сторони. Він встав та вийшов на веранду та почув, що у вікно на кухню де стоїть газовий котел та плита щось царапається. Орієнтовно через 5 хв. він почув сильний грохіт, що щось впало на кухні. Тому зайшов в будинок та розбудив сестру, щоб вона подивилась, оскільки в нього проблеми з зором. Вийшовши на вулицю сестра побачила, що в кухні, на підлогу впав лист органічного скла, який закривав вікно, а поряд з вікном лежав ніж який до цього моменту був в іншому сараї. Після чого, він сказав сестрі, щоб вона пішла в літню кухню де спала її донька, з метою подивитись чи з нею все добре. Коли сестра підійшла до кухні, то побачила, що в кутку між кухнею та забором ховається чоловік, який сидів навприсядки. В цей момент сестра закричала, а даний чоловік піднявся і в ньому вона впізнала раніше знайомого ОСОБА_7 , який побачивши її побіг з двору на вулицю, а саме до будинка сусіда ОСОБА_11 . Потім вони всі разом, з сестрою та племінницею зайшли до своєї хати та викликали поліцію. Через деякий час, близько 24-50 год. приїхали працівники поліції, які почали проводити попередній огляд території їхнього домоволодіння, кухні та інших приміщень. Після чого, він повідомив працівникам поліції, що ОСОБА_7 знаходиться в будинку сусіда, де сховався. Через деякий час, працівники поліції виявивши ОСОБА_7 прийшли разом з ним до службового автомобіля, і як йому відомо поїхали в райвідділок. На наступний день, приїхала слідча група, серед них був слідчий на ім`я ОСОБА_12 та почали їх опитувати на предмет, що зникло та повторно проводити огляд території домоволодіння та приміщень. В цей час його племінниця зайшла в сарай та побачила, що відсутня двадцяти кілограмова гиря і під хатою в бур`яні знайшла дві кілограмові гирі, які до цього часу знаходились в іншому сараї поряд з іншими, ще трьома гирями. Після чого, слідчими було складено протокол, який підписала племінниця та сестра і вони поїхали. Пізніше того ж дня, племінниця зайшла в погріб де побачила, що сім банок консервації, які мали б стояти на полиці, знаходяться на самій верхній сходинці погреба, а двері прикриті. На наступний день знову приїхали працівники поліції, які повідомили, що протокол складений не вірно, і слідчий сказав, що його переробили тому потрібно знову підписати, дослівно його не перечитували. Того ж дня, в сараї де знаходилась гиря, вони виявили відсутність мережового кабелю до газонокосарки, трьох електричних подовжувачів та двох електронагрівачів. Потім почали перевіряти далі, та виявили ще відсутність трьох змоток мідного кабелю, 4 алюмінієвих діода для електрозварювання у зібраному вигляді, а також були відсутні алюмінієві колеса для дитячої коляски та два алюмінієвих шківа, які також знаходились в сараї, нащо він звернув увагу слідчого. Наступного дня також було виявлено відсутність електродрелі та алюмінієвої м`ясорубки. Всі викрадені речі належать потерпілій, оскільки він їх привіз для неї, тому що йому не були потрібні.
Відповідно до ст. 22 КПК України під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.
Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи вищевикладені положення КПК України, оскільки прокурор не змінив, не висунув додаткове, не відмовився від підтримання державного обвинувачення, суд позбавлений можливості виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, оскільки такі питання відносяться до виключної компетенції слідчого та прокурора, як сторони обвинувачення, а тому суд приймає рішення лише в межах наявного обвинувального акту.
Так, окрім показань потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_13 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вина ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину підтверджується письмовими доказами наданими стороною обвинувачення, які на думку прокурора, доводять вину обвинувачуваного та були досліджені в ході судового розгляду, а саме:
- витягом з ЄРДР згідно якого 21.07.2020 року за заявою потерпілої ОСОБА_5 було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 ККУкраїни (а.с.54);

- рапортом пом.чергового Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_14 від 21.07.2020 (а.с.55);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.07.2020, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що в період часу 20-00 год 20.07.2020 по 07-00 год. 21.07.2020 невідома особа проникла до сараю за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала металеву гирю вагою 20 кг, яка їй належить (а.с.56);
- протоколом огляду місця події від 21.07.2020 складеного в період часу з 20-00 год. до 20-40 год. та ілюстративною фототаблицею до протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті якого виявлено та вилучено сліди папілярних узорів пальців рук на приміщеннях домогосподарства (а.с.60-61,62-65);
- протоколом огляду місця події від 21.07.2020 складеного в період часу з 19-00 год. до 20-00 год. та ілюстративною фототаблицею до протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході даної процесуальної дії, в присутності понятих, на подвір`ї домогосподарства виявлено обвинуваченого ОСОБА_7 , який добровільно видав працівникам поліції металевий предмет схожий на гирю, та повідомив, що даний предмет він викрав з сараю даного домогосподарства 21.07.2020 близько 03-00 год. вночі (а.с.66-67,68-69);
- постановою про визнання речовими доказами від 21.07.2020 (а.с.70);
- висновком експерта № 1671 від 27.07.2020 з ілюстративною таблицею, з якого вбачається, що надані на дослідження металева гиря вагою 20 кг. і станом на 21.07.2020 року її вартість могла становити 600,00 грн. (а.с.73-78);
- висновком експерта № 1806 від 24.07.2020, з якого вбачається, виявлені та вилучені під час огляду місця події сліди папілярних узорів пальців рук залишені особо дактилоскопічна карта якої, заповнена на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.80-87).
Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого.
Оголошені вище судом протоколи слідчих дій, що покладені в основу вироку, відповідають вимогам Кодексу в частині питання їх оформлення. Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено.
Як наслідок, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст.84 КПК України, підтверджуються обставини, регламентовані ст.91 КПК України.
Таким чином, зазначені вище письмові докази (документи) підтверджують існування та перебіг самої події кримінального правопорушення, її місце, спосіб та інші істотні обставини вчинення злочину, а також наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами обвинувачення надано не було. При цьому, сторони кримінального провадження були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи також, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив сторонам кримінального провадження необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідків запропонованих стороною обвинувачення та стороною потерпілої, дослідивши запропоновані докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, згідно зі ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визнають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочин, тобто включає в себе наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.
Згідно ч. 1, 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Дії обвинувачуваного ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, що вчинене повторно. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає вірною.
Так, майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_7 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом, шляхом проникнення на територію чужого домоволодіння. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_7 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. Викрадання цього майна здійснювалось всупереч волі потерпілої, але незважаючи на це, ОСОБА_7 бажав ним заволодіти. Зокрема, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь.
З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_7 , повинен бути засуджений:
- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, що вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 покарання, визначеного санкцією ч.3 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину.
Щодо обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність. З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого органом досудового розслідування та судом визнано, як рецидив злочинів. Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, судом, у відповідності до ст. 66 КК України визнано щире каяття.
Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, востаннє судимий вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.07.2019 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, який відповідно до повідомлення Яготинського відділу ДУ «Центр пробації» відбув, тому згідно з п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України вважається такими, що не має судимості. Неодружений, на утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працює. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризується посередньо, будь-яких скарг від мешканців села не надходило. Крім того обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.
Також, суд враховує спосіб та мету вчиненого злочину, наслідки які виразились у викраденні металевої гирі вартістю 600,00 грн., при цьому, розмір заподіяної шкоди обвинуваченим відшкодовано, оскільки гирю повернуто власнику.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Крім того, підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому - судом не встановлені.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин його вчинення, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача та обвинуваченого, потерпілої та її представника, які просили призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді реального позбавлення волі, обставини викладені органом пробації в досудовій доповіді, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 за вчинення тяжкого злочину належить призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
В той же час, загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
З цього приводу, суд враховує, що вищенаведені обставини знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_7 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки з визначенням відповідних обов`язків судом.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення товарознавчої та трасологічної експертиз на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався, підстав для його обрання судом також не встановлено.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75,76, ч. 3 ст. 185 КК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, крім того відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти додатковий обов`язок: виконувати заходи, передбачені пробаційною программою (вид якої буде визначено органом пробації).
Іспитовий строк ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. та 817 (вісімсот сімнадцять) грн. 25 коп. за проведення трасологічної експертизи.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили, а саме металеву гирю вагою 20 кг. повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_15