Справа №630/208/20
В И Р О К

Іменем України

27 жовтня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000076 у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, дітей не має, не працюючого, раніше судимого вироком Люботинського міського суду Харківської області від 14.08.2019 за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в кінці січня 2020 року, більш точну дату та час вчинення кримінального правопорушення не встановлено, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 , якому в ході спілкування запропонував вчинити крадіжку металевих виробів з садового товариства «Інструментальник», що знаходиться в м. Люботин, Харківська область. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, ОСОБА_4 отримав згоду від ОСОБА_5 , тим самим вступивши у злочинний зговір. З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, ОСОБА_4 діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_5 , прибули до вказаного садового товариства «Інструментальник», де переконавшись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію садибної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , та де зберігаються речі її вітчима ОСОБА_7 , де ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь підготовленого та принесеного з собою лому пошкодив навісний замок вхідних дверей садового будинку. Продовжуючи сумісні та узгодженні протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли до приміщення кухні зазначеного будинку, звідти ОСОБА_4 незаконно взяв газовий балон об`ємом 50 літрів, вартістю 300 грн.

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 300 00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 30.01.2020 близько 18.00 год., маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 , з яким вступив у злочинний зговір з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, переслідуючи при цьому корисливу меті наживи, після чого вони прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 та де зберігалися речі її сина ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_4 залишився на вулиці біля двору вказаного домоволодіння, спостерігаючи за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_5 передав через огорожу з території подвір`я головку блоку циліндра від легкового автомобіля М-412ИЄ-028, вартістю- 800 грн., ОСОБА_4 , який перебував з зовнішньої сторони домоволодіння, таким чином спільно викравши вказане майно.

Одразу після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 800 грн.

Ухвалою суду від 02.09.2020 виділено в окреме провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000076 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним за пред`явленим обвинуваченням себе визнав повністю, підтвердив обставини вчинених злочинів, викладені вище, та у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подали заяви у яких просили розглянути дане кримінальне провадження без їх участі та призначити обвинуваченому покарання згідно чинного законодавства. Претензій морального та матеріального характеру не мають, цивільний позов заявляти не будуть.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо всіх її обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, неодружений, дітей не має, офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується нейтрально.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином тяжким, корисливим, раніше ОСОБА_4 судимий за вчинення корисливого злочину проти майна, при цьому, на шлях виправлення не став, враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, викладені вище, виходячи із положень ст. 65 КК України, а також принципів розумності, справедливості та достатності покарання для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, призначає покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальних санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив вказані вище злочини після того, як він був засуджений вироком Люботинського міського суду Харківської області від 14.08.2019.

Виходячи з викладеного, суд враховуючи положення ст. 71 КК України, призначає покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання до покарання, призначеного за даним вироком.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2020 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 06.00 год. Клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу від учасників провадження не надходили та суд не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19.02.2020 накладено арешт на майно, а саме на сокиру та набір ножів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне скасувати арешт на вищезазначене майно.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлено.

Питання про долю речових доказів речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 369, 371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 14 серпня 2019, а саме 6 (шести) місяців позбавлення волі, та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 06.00 год., застосований ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2020 залишити без змін до набранням вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Арешт накладений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.02.2020 скасувати.

Речові докази газовий балон об`ємом 50 літрів, сокиру та набір ножів, які перебувабть на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , головку блоку циліндра від легкового автомобіля М-412ИЄ-028, яка перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , вважати повернутими потерпілим.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення товарознавчих експертиз № 4146 від 19.02.2020 у розмірі 490, 32 грн, № 10/1/264СЕ-20 від 20.02.2020 у розмірі 628, 04 грн та № 5820 від 17.03.2020 у розмірі 1 225,8 грн стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1