Справа №463/9807/20
Провадження №1-кс/463/5371/20
У Х В А Л А

20 жовтня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просить зобов`язати поліцію та кіберполіцію України внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Скаргу мотивує тим, що у Личаківському ВП ГУ Національної поліції у Львівській області було зареєстровано його заяву про вчинення кримінального правопорушення. На підтвердження його звернення йому було видано талон-повідомлення. Однак, станом на сьогоднішній день його заява у визначені строки не була розглянута та його не повідомлено про результати розгляду такої. Вважає, що такими діями уповноважена особа Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області не виконала вимоги ст.214 КПК України, у зв`язку з чим змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скаргу повідомлений належним чином. Разом з тим, 20.10.2020 року на електронну адресу суду скерував клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. У зв`язку з наведеним, вважаю за можливим проводити розгляд скарги у відсутності скаржника.

Уповноважена особа Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду скарги, не повідомила суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без її участі.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Таким чином, вказаний у вищеназваній статті процесуальний строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії чи допущення бездіяльності. При оскарженні дії чи бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Як вбачається із змісту поданої скарги, скаржник ОСОБА_3 зазначає, що у Личаківському ВП ГУ Національної поліції у Львівській області було зареєстровано його заяву про вчинення кримінального правопорушення. На підтвердження його звернення йому було видано талон-повідомлення (додаток 1). Разом з тим, до поданої скарги скаржником не долучено жодних документів, які б підтверджували обставини, викладені у скарзі, зокрема, заява про вчинення кримінального правопорушення, з відміткою про отримання такої Личаківським ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, коли така заява була подана, талон-повідомлення (додаток 1) та ін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Досудове розслідування, як визначено п.5 ч.1 ст.3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Тобто, не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.
При розгляді справи слідчим суддею встановлено, що фактично у матеріалах справи, крім поданої самої скарги, відсутні документи, які б підтверджували обставини, викладені у скарзі, зокрема, заява про вчинення кримінального правопорушення, з відміткою про отримання такої Личаківським ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, коли така заява була подана, талон-повідомлення (додаток 1) та ін. Такі документи не подані скаржником і під час судового розгляду, оскільки останній подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та просив проводити розгляд скарги за наявними матеріалами справи. Враховуючи дані обставини, слідчий суддя позбавлений можливості встановити та перевірити наявність у поданій ОСОБА_3 заяві даних (обставин), які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення та підтверджують час, місце, подію кримінального правопорушення.

Тому, правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення відсутні, оскільки скаржником не представлено жодних документів, які підлягають з`ясуванню під час розгляду скарги слідчим суддею.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області.

Керуючись вимогами ст.ст.107, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1