Номер провадження:1-кп/521/142/20
У Х В А Л А
24 вересня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 07.03.2015 року за №0001339, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

У С Т А Н О В И В :
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення учасників провадження питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Прокурор вважав за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у зв`язку з наявністю передбачених п.п. 1, 5 ч. 1ст. 177 КПК України ризиків, які існували на час застосування запобіжного заходу і не зменшились до цього часу.

Обвинувачений не заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Захисник просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали, що маються на цей час в розпорядженні, суд приходить до наступних висновків.

Під час вирішення питання про доцівльність подальшого утримання обвинуваченого під вартою суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Суд не досліджував докази, покладені слідчим, прокурором в основу обвинувачення, та не робив висновки, щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом з тим, суд вважає доведеними передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду або вчинити інший злочин.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 майже 3 роки переховувався від суду, починаючи з серпня 2017 року, що змінив місце проживання, але не повідомив про це суд. Поважної причини для такої поведінки обвинуваченого не встановлено. При цьому у той час відносно ОСОБА_4 діяв запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який не забезпечив його належної процесуальної поведінки.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів і підтверджено ОСОБА_6 в судовому засіданні, він раніше був судимий за вчинення умисного корисливого злочину проти власності.

Таким чином, суд вважає доведеними ризики, на які посилався прокурор у клопотанні: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і приходить до висновку, що на цій стадії кримінального провадження мірою запобіжного заходу, що може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, може бути тримання під вартою.

При цьому судом враховано, що ОСОБА_4 не має членів сім`ї, які не можуть залишатись виключно без його нагляду, а його вік та стан здоров`я не перешкоджають триманню під вартою.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Продовжити дію застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 22.11.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1