У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2020 Справа №607/17966/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, в порядку ст.. 107 КПК України, клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:
Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002084 від 10 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про арешт майна.

Прокурор подав суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено у клопотанні, в період часу з 25.09.2020 по 27.09.2020 року невідома особа перебуваючи по провулку Дівоча, 1 у м. Тернополі, незаконно заволоділа транспортним засобом гр. ОСОБА_4 , а саме мотоциклом "Ява-350/634" червоно-чорного кольору із номерним знаком НОМЕР_1 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду у сумі 10 000 грн.

Під час проведення оперативно-розшукових заходів, місце знаходження транспортного засобу марки JAWA, моделі 350/634, червоного кольору, 1980 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 стало відоме, та вказаний транспортний засіб вилучено та поміщено на спец майданчик в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутим володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких б достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

За нормами ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене та те, що транспортний засыб марки JAWA, моделі 350/634, червоного кольору, 1980 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 є об`єктом кримінального правопорушення, відтак, речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, клопотання прокурора слід задовольнити, наклавши арешт на майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки JAWA, моделі 350/634, червоного кольору, 1980 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_5 , та на номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчужування, розпорядження та користування.

Дозволити зберігання транспортного засобу марки JAWA, моделі 350/634, червоного кольору, 1980 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , на території спеціального арешт майданчика що в с. Байківці Тернопільського району.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та зобов`язати його повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1