Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/109/19
Провадження №1-кп/508/50/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 18.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Любашівського району, Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14 серпня 2015 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 15, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ :
18 січня 2019 року о 16:00 годині ОСОБА_4 з корисливих мотивів та з метою здійснення крадіжки чужого майна для особистої наживи, прибув до не огородженого забором домоволодіння ОСОБА_5 , котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно, шляхом вільного доступу через не зачинені вхідні двері будинку, таємно проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав металевий брус сівалки СУПН 6, б/в, вартістю 510,00 гривень, але в подальшому був зупинений потерпілим ОСОБА_5 , виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся однак в силу ст. 63 Конституції України відмовився давати покази, підтримав ті покази, що давав на досудовому розслідуванні. Заподіяні збитки відшкодував.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як особа - за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, працює по найму, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого ( визнання вини в повному обсязі та добровільне відшкодування шкоди ), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, те що він раніше судимий, його характеристику, суд вважає що виправити ОСОБА_4 та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженню необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме повернути потерпілому.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПКУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: металевий брус сівалки СУПН 6, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - передати ОСОБА_5 ..

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1