Справа № 149/3378/18
Провадження №1-кп/149/59/20
Номер рядка звіту 230
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

20.07.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції,
захисника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,
законного представника неповнолітньої обвинуваченої провідного спеціаліста служби у справах дітей Хмільницької міської ради ОСОБА_10 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , в режимі відеоконференції,
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , в режимі відеоконференції,
потерпілого ОСОБА_14 , представника - адвоката ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду м. Хмільник, у режимі відеоконференції з Кременчуцьким районним судом Полтавської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524 від 28 жовтня 2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта повна середня, раніше не судимого, -

за ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, не заміжньоїї, працюючої ПП "Титан, освіта повна середня, раніше не судимої, -

за ч. 3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Вереміївка Семенівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта повна середня, раніше не судимого, -

за ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 07.02.2018 одержав посвідчення водія № НОМЕР_1 категорії «В» та достовірно знаючи, що його знайомі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є неповнолітніми та не досягли 18-річного віку, з метою втягнення їх у злочинну діяльність та реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом і обернення його на свою користь, для створення з продавцем автомобіля довірливих і ділових стосунків під час спілкування, розуміючи про неможливість вчинення даного злочину без сторонньої допомоги, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом психічного впливу переконав неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_11 прийняти участь у вчиненні спільно з ним кримінального правопорушення, а саме, здійснити незаконне заволодіння транспортним засобом.

Приблизно в середині жовтня 2018 року, більш точну дату під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 , який не мав у власності чи особистому користуванні транспортного засобу та коштів на його придбання, але прагнув його мати як засіб пересування, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

З цією метою ОСОБА_6 на Інтернет ресурсі «OLX.ua» підшукав оголошення про продаж автомобіля моделі «Audi-TT», продавець якого проживав у м. Хмільник Вінницької області.

У подальшому, ОСОБА_6 , під час спільної розмови зі своїми близькими неповнолітніми друзями ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запропонував останнім вчинити разом із ним кримінальне правопорушення, а саме здійснити незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

ОСОБА_16 , 27.10.2018 року, у м. Кременчук Полтавської області придбав квитки на потяг сполученням «Харків-Ковель», яким доїхали до станції «Козятин» Вінницької області та попередньо на сайті «Бла-Бла-Кар» із перевізником домовився про проїзд з м. Козятин до м. Хмільник Вінницької області. У свою чергу, ОСОБА_8 цього ж дня близько о 19:30 зателефонувала на зазначений на Інтернет ресурсі «OLX.ua» номер мобільного телефону НОМЕР_2 та домовилась про зустріч наступного дня з продавцем автомобіля моделі «Audi-TT» ОСОБА_14 . 28.10.2018 близько 07:00 години ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 приїхали до автовокзалу м. Хмільник Вінницької області.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне відкрите заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , перебуваючи безпосередньо у м. Хмільник, детально узгодили між собою ролі та визначились з місцем вчинення злочину, а саме неподалік АЗС «ОККО», що розташована по вул. В. Порика у м. Хмільник. Так, згідно попередньої домовленості ОСОБА_11 повинен був залишитися на місці вчинення злочину та чекати на автомобіль задля того, щоб при його зупинці допомогти ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за допомогою фізичної сили витягти з салону автомобіля його продавця та на вказаному автомобілі разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 утекти. В свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повинні були зустрітись із продавцем та на його автомобілі під`їхати до ОСОБА_11 , при цьому за кермом автомобіля мав перебувати ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 сидіти на задньому пасажирському сидінні та при під`їзді до ОСОБА_11 закинути на шию продавця частину електричного кабелю, який вони привезли із собою, та, здавлюючи його, придушити волю останнього до супротиву, надаючи можливість спільникам вчинити відносно нього насильницькі дії.

Цього ж дня біля 11-ї години, за попередньою домовленістю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зустрілись із продавцем автомобіля моделі «Audi-TT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_6 під приводом перевірки автомобіля на справність, з дозволу ОСОБА_14 , сів за кермо, останній сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_8 позаду потерпілого ОСОБА_14 ..

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використання його як засобу пересування, діючи умисно та за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом для власного незаконного збагачення, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи ані уявного, ані реального права на володіння, розпорядження та користування даним автомобілем, ОСОБА_6 , проїхавши від м. Хмільник декілька кілометрів на автомобілі, повернув назад та під`їхав у раніше обумовлене місце, де на них чекав ОСОБА_11 . В той час, коли автомобіль зупинився в м. Хмільнику по вул. В. Порика, неподалік АЗС «ОККО», ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю, накинула ззаду за шию ОСОБА_14 підготовлену частину електричного кабелю та здавила його, утримуючи силою. Проте потерпілий ОСОБА_14 , сприйнявши її дії як замах на своє життя, перехопив двома руками даний кабель, внаслідок чого останній попав йому на обличчя в районі ротової порожнини і таким чином кабель постійно тиснув на обличчя та заважав йому дихати.

В цей час ОСОБА_6 наніс декілька ударів кулаками рук по тулубу ОСОБА_14 , а ОСОБА_11 , відкривши дверцята пасажира ззовні, діючи за попередньою домовленістю, наніс декілька ударів кулаками рук по голові та тулубу потерпілого. ОСОБА_14 , чинячи опір протиправним діям, не даючи можливості ОСОБА_8 його утримувати, звільнився від незаконного утримання його ОСОБА_8 , залишив салон автомобіля. ОСОБА_6 , вийшовши з автомобіля, намагався вирвати у ОСОБА_14 сумку з документами на автомобіль, однак не зміг зірвати її з ремінця.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта № 135 від 11.12.2018, спричинили потерпілому ОСОБА_14 наступні тілесні ушкодження: у вигляді забою лівої нирки, яке виникло від дії (удару) твердого тупого предмета, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; у вигляді крововиливу на нижній губі зліва та синця на попереку зліва, які виникли від дії (ударів) твердого тупого предмета, належать до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , ігноруючи прохання ОСОБА_14 не вчиняти протиправних дій, сіли до салону автомобіля, а саме: ОСОБА_6 сів за кермо, ОСОБА_11 на переднє пасажирське сидіння, та разом із ОСОБА_8 , яка залишалась в салоні автомобіля на задньому сидінні з правого боку незаконно, всупереч волі володільця, з метою подальшого використання для особистих потреб, заволоділи автомобілем моделі «Audi-TT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2000 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_14 , чим спричинили останньому значну матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта № 391 від 28.11.2018 становить 95127 грн. 72 коп.

У подальшому, на викраденому автомобілі ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 із місця вчинення злочину зникли. Рухаючись на вказаному автомобілі в напрямку м. Бердичів Житомирської області, ОСОБА_6 , проїжджаючи с. Уланів Хмільницького району, не зупинився на законну вимогу працівника поліції та уникаючи переслідування, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з бетонною опорою, розташованою по вул. Миру в с. Уланів Хмільницького району, в результаті чого пошкодив транспортний засіб, яким вони незаконно заволоділи.

Під час втечі з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 були затримані працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що свою вину визнає частково, а саме не визнав кваліфікацію вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а визнав за ч. 2 ст. 289 КК України. Вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України визнав повністю. Однак користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився надавати показання. Заявлений потерпілим у даному кримінальному провадженні цивільний позов визнав в частині вже сплаченої ним суми. При призначенні покарання просить суд не застосовувати сувору міру покарання та не позбавляти його волі.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що свою вину визнає частково, а саме не визнає кваліфікацію вчиненого нею кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 289 КК України, а визнала за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки на шию електричного кабелю потерпілому не накидала та наміру вбивати потерпілого в неї не було, а був лише намір заволодіти автомобілем. Також суду вказала, що дійсно вона разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_6 домовилися викрасти автомобіль. Приїхавши в м. Хмільник, пішли із ОСОБА_6 до автовокзалу оглядати автомобіль, оскільки домовилися із потерпілим про зустріч, а ОСОБА_11 залишився чекати їх поблизу банера. Зустрівшись з потерпілим, оглянули автомобіль та ОСОБА_6 попросив потерпілого проїхатися, на що останній погодився. Під час поїздки потерпілий поводив себе агресивно та схопився за руль. Вона з метою уникнення ДТП, схопила потерпілого руками за плечі, щоб призупинити його дії відносно ОСОБА_6 , який перебував за кермом автомобіля. В подальшому вона знайшла в автомобілі електричний кабель довжиною близько 40 см, та накинула потерпілому на груди і утримувала його 3-4 секунди і відпустила. Потерпілий повернувся до ОСОБА_6 , та в цей час підбіг ОСОБА_11 , витягнув його з автомобіля, сів на переднє пасажирське сидіння та вони поїхали. Після ДТП їх було затримано працівниками поліції. Чи бив ОСОБА_11 та ОСОБА_6 потерпілого вона не бачила. В скоєному розкаюється, просить в потерпілого вибачення та запевняє суд, що в подальшому не буде вчиняти будь-яких кримінальних правопорушень. Також зазначила, що вживала наркотичні речовини вже після ДТП, а не до вчиненого злочину. При призначенні покарання просить суд не застосовувати сувору міру покарання та не позбавляти її волі. Також зазначила, що вона відшкодувала потерпілому заподіяну нею моральну шкоду.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої провідний спеціаліст служби у справах дітей Хмільницької міської ради ОСОБА_10 щодо міри покарання відносно неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 покладається на розсуд суду, але враховуючи її молодий вік просить не позбавляти її волі.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що в жовтні 2018 року він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 домовилися з потерпілим про купівлю автомобіля. Приїхавши в м. Хмільник, він залишився поблизу «Бігборда» біля автозаправки, а ОСОБА_8 та ОСОБА_6 пішли в сторону автовокзалу, де мали зустрітися із потерпілим ОСОБА_14 .. Через деякий час під керуванням ОСОБА_6 до нього під`їхав автомобіль, в якому на пасажирському сидінні перебував потерпілий. Відкривши дверку автомобіля, він побачив потерпілого, який сидів до нього спиною, він різкими рухами витягнув потерпілого із автомобіля та останній впав на землю, а він наніс йому кілька ударів кулаком лівої руки по нозі та сів на пасажирське сидіння і вони поїхали, але в подальшому їх було затримано працівниками поліції. В скоєному розкаюється, просить у потерпілого вибачення та запевняє суд, що в подальшому не буде вчиняти будь-яких кримінальних правопорушень. Однак, свою вину визнає частково, а саме не визнає кваліфікацію вчиненого ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а визнає за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки наміру наносити тілесні ушкодження чи позбавляти життя потерпілого в нього не було. Також зазначив, що вживав наркотичні речовини вже після ДТП, а не до вчиненого злочину. При призначенні покарання просить суд не позбавляти його волі. Цивільний позов визнає частково, а саме в сумі 15000 грн., яка вже відшкодована потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_14 , в судовому засіданні вказав, що 27.10.2018 року до нього зателефонувала дівчина і повідомила про бажання придбати автомобіль. Він їй сказав, щоб приїжджала в м. Хмільник зранку. 28.10.2020 року він зателефонував на вказаний номер, та вона повідомила, що приїхала в м. Хмільник. Домовилися зустрітися на автовокзалі о 12:00 год. Приїхавши на автовокзал, він побачив двох осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які оглянули автомобіль та ОСОБА_6 попросив проїхатися на що він погодився. ОСОБА_8 сіла на заднє сидіння зі сторони пасажира, ОСОБА_6 за кермо автомобіля, а він на переднє пасажирське сидіння та поїхали в сторону МРЕО в м. Хмільник. ОСОБА_6 керував автомобілем на досить високій швидкості, поводив себе неадекватно, на його зауваження не реагував та сказав, щоб він не хвилювався. Повертаючись до автовокзалу, поблизу автозаправки «ОККО», на запитання «чому зупиняєш автомобіль», ОСОБА_6 сказав «зараз взнаєш» та кивнув головою в сторону ОСОБА_8 .. Автомобіль зупинився, а ОСОБА_8 , сидячи позаду нього, накинула йому на шию електричний кабель та почала тягнути його на себе, однак він встиг зреагувати та захопив кабель на своєму обличчі руками. В цей час до автомобіля підбіг ОСОБА_11 , відкрив передні пасажирські двері автомобіля та розпочав наносити йому удари по тулубу та голові, а ОСОБА_6 в цей час бив його в область нирок та кричав «не випускай його з автомобіля та забери в нього документи». Зібравши останні сили, йому вдалося звільнитися від електричого кабелю та відштовхнувшись ногами від панелі, випасти із автомобіля. ОСОБА_11 продовжував наносити йому удари. Він піднявся, тримаючи при цьому в руці електричний кабель, яким його здавлювала ОСОБА_8 та побіг в сторону заправки «ОККО», де сказав оператору заправки, щоб вона викликала працівників поліції, оскільки його побили та викрали автомобіль. Приїхали працівники поліції, яким він повідомив про обставини скоєного та через деякий час йому стало відомо, що його автомобіль знаходиться в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області, а осіб, які викрали вказаний транспортний засіб затримано. Приїхавши на місце ДТП, він побачив обвинувачених. Електричний кабель він віддав працівникам поліції. Щодо міри покарання, то просить суд призначити обвинуваченим найсуворішу міру покарання та позбавити їх волі. Цивільний позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні вказав, що в 2018 році перебував поблизу відділу Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, де його було запрошено в якості понятого, під час вилучення особистих речей у обвинувачених. Зайшовши у приміщення Хмільницького ВП він побачив двох молодих осіб, а саме хлопця та дівчину, які сиділи в кайданках. Він піднявся на другий поверх, де побачив третього обвинуваченого. Було їх оглянуто та вилучено особисті речі, які в подальшому були запаковані в пакети. Обвинувачені надавали речі особисто та працівники поліції самостійно їх речі не вилучали. Перевіряли рюкзак ОСОБА_6 , в якому було виявлено засіб для куріння. Також свідок був присутнім при огляді місця події, а саме АЗС, де на землі було виявлено светр, чи якась інша річ, бо точно згадати він неможе, та поміщено до прозорого пакету.

Свідок ОСОБА_18 вказав, що працював раніше в Хмільницькому ВП та перебував на чергуванні. Надійшло повідомлення до Хмільницького ВП, від схвильованого чоловіка про те, що поблизу заправки «ОККО», що в м. Хмільник у нього викрали автомобіль Ауді ТТ та цей чоловік описав осіб, які здійснили викрадення його автомобіля. Вказану інформацію він передав постам поліції, а також повідомив працівників Хмільницького ВП, які в цей час перебували неподалік с. Уланів Хмільницького ВП. На місце події він не виїжджав, а тому про інші обставини йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_19 , який працює інспектором Хмільницького ВП, в судовому засіданні вказав, що 28.10.2018 року знаходився на чергуванні разом із інспектором ОСОБА_20 .. В першій половині дня їм надійшло повідомлення про викрадення автомобіля. Приїхавши до АЗС «ОККО», вони побачили потерпілого, який перебував у схвильованому стані, в якого в руках знаходився електричний кабель та він повідомив, що троє невідомих осіб, намагалися його задушити електричним кабелем, побили та викрали його автомобіль. Він, із ОСОБА_20 та потерпілим сіли в службовий автомобіль та поїхали в напрямку м. Любар. Через деякий час їм було повідомлено, що викрадений автомобіль разом із обвинуваченими затримано в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області. Приїхавши на місце затримання він побачив трьох осіб, які перебували у схвильованому стані. У ОСОБА_6 із його рюкзака було вилучено засіб для куріння наркотичних речовин, та як водія викраденого автомобіля, його було доставлено до медичного закладу, де він пройшов огляд на встановлення стану наркотичного сп"яніння. ОСОБА_6 перебував в стані наркотичного сп`яніння, а тому інспектор ОСОБА_21 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_20 , який працює інспектором Хмільницького ВП, в судовому засіданні вказав, що 28.10.2018 року знаходився в складі реагування патрульної поліції, після 11-ї години надійшло повідомлення про викрадення автомобіля. Приїхавши до АЗС «ОККО», вони побачили потерпілого, в якого в руках знаходився електричний кабель. В потерпілого були тілесні ушкодження, подряпини та він був у знервованому стані і повідомив, що троє осіб, а саме обвинувачені, намагалися його задушити електричним кабелем, побили його та викрали автомобіль. Він, із ОСОБА_19 та потерпілим сіли в службовий автомобіль та поїхали в напрямку м. Любар. Через деякий час їм було повідомлено, що автомобіль потерпілого із обвинуваченими затримано в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області. Приїхавши на місце затримання він побачив трьох осіб, які перебували у схвильованому стані, серед яких був ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_22 , який працює інспектором Хмільницького ВП, вказав, що 28.10.2018 року перебував в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області по виклику по крадіжці велосипеда. В подальшому, слідчий повідомив його, що в м. Хмільник було викрадено автомобіль. Через деякий час він прибув на місце ДТП, де побачив автомобіль Ауді ТТ та трьох осіб, які перебували у схвильованому стані, серед яких був ОСОБА_6 . На місці також перебував потерпілий, на якому були наявні тілесні ушкодження, в його руках був електричний кабель. Потерпілий вказав, що продавав обвинуваченим автомобіль та ОСОБА_8 накинула йому цей електричний кабель за голову, а ОСОБА_6 та ОСОБА_23 наносили йому удари.

Свідок ОСОБА_21 , який працює інспектором Хмільницького ВП, вказав, що 28.10.2018 року заступив у слідчу групу Хмільницького ВП та о 09:00 год. надійшло повідомлення про викрадення в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області велосипеда. Перебуваючи на місці вчинення крадіжки, йому повідомили, що в м. Хмільник викрадено автомобіль, який направляється в сторону с. Уланів Хмільницького району Вінницької області. Він разом із опер-уповноваженим ОСОБА_24 сіли в службовий автомобіль та виїхали до дороги. В подальшому він побачив, як на великій швидкості рухається викрадений автомобіль Ауді ТТ. Вони намагалися зупинити вказаний автомобіль, однак водій не реагував та продовжував рух на великій швидкості. В с. Уланів водій не впорався з керуванням та здійснив зіткнення із стовпом. Після ДТП з автомобіля вибігли троє осіб, одна особа жіночої статі та двоє чоловічої, які намагалися втекти, однак були затримані, без застосування фізичної сили. Через 10 хвилин приїхали інші працівники поліції та потерпілий, на якому він помітив тілесні ушкодження. Потерпілий одразу впізнав осіб, які здійснили на нього напад та викрали його автомобіль. Запаху спиртного від ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 він не чув, однак були усі наявні ознаки наркотичного сп`яніння та ОСОБА_6 , як водія викраденого автомобіля, було доставлено до лікарні з метою огляду на стан наркотичного сп`яніння. Результат огляду показав перебування ОСОБА_6 в стані наркотичного сп`яніння, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні вказала, що в жовтні 2018 року вона перебувала на своєму робочому місці на АЗС «ОККО». В приміщення АЗС забіг потерпілий та повідомив, що його побили невідомі йому особи та викрали в нього автомобіль. Вона зателефонувала працівникам поліції та передала телефон потерпілому, який повідомив працівників поліції про злочин. Також зазначила, що в руках потерпілого знаходився електричний кабель та у нього була розбита губа.

Окрім показань потерпілого, свідків та часткового визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом огляду від 28.11.2018 року, фототаблицею до протоколу та DVD диском із відеозаписом (а.с. 161-166 Т. 4), відповідно до яких оглянуто мобільний телефон із логотипом «Мі» у корпусі чорного кольору, який був вилучений при особистому обшуку 28.10.2018 року. Мобільний телефон при огляді перебував у вимкненому стані. При поміщенні SIM картки до іншого мобільного телефону встановлено номер мобільного оператора Київстар, а саме НОМЕР_5 . Також оглянуто карту пам`яті Micro SD марки «Apаcer» за допомогою ноутбуку виявлено наявність на ній відеозаписів, а саме VID_20181028_075136 та VID_20181028_075300:

1. При перегляді в судовому засіданні відеозапису VID_20181028_075136 встановлено, що відеозйомка проводиться в парку ім. Т.Г. Шевченка в м. Хмільник. На даному відеозаписі наявні особи, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які між собою спілкуються. Відеозапис здійснюється ОСОБА_11 , ОСОБА_6 сидить на лавці, а поряд з ним ОСОБА_8 . В руках ОСОБА_6 наявний металевий короб з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який він при зйомці закрив та поклав на свою праву ногу. В подальшому ОСОБА_6 за допомогою запальнички підпалив вказану речовину рослинного походження у пристрої для куріння та надав для куріння ОСОБА_8 , яка зробила одну затяжку.;

2. При перегляді в судовому засіданні відеозапису VID_20181028_075300 встановлено, що відеозйомка проводиться в парку ім.. Т.Г. Шевченка в м. Хмільник, яка є продовженням попереднього відеозапису, на якому показано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 сидять на лавці, та ОСОБА_6 коментує час їх перебування у зазначеному місці 08:00 годин. ОСОБА_6 надав ОСОБА_8 пристрій для куріння, з якого вона зробила одну затяжку та повернула назад;

- постановою про визнання речовим доказом від 28.11.2018 року, а саме DVD-R диски з відеозаписами з карти пам`яті Mikro SD "Apacer" вилучених з мобільного телефону належного ОСОБА_6 ; (а.с.167 Т. 4)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2018 року та DVD диском із відеозаписом, який було відтворено та досліджено в судовому засіданні, відповідно до яких, встановлено, що усі учасники слідчого експерименту прибули до Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. ОСОБА_6 було запропоновано повідомити про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме незаконного заволодіння транспортним засобом та вказати на місце вчинення злочину. ОСОБА_6 погодився та повідомив про обставини незаконного заволодіння транспортного засобу, яке мало місце в м. Хмільник Вінницької області по вул. В. Порика та вказав на місце вчиненого злочину. ОСОБА_6 також вказав на місце зустрічі із потерпілим;(а.с. 168-172 т. 4)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2018 року та DVD диском із відеозаписом, який було відтворено та досліджено в судовому засіданні, відповідно до яких, ОСОБА_8 вказала, що за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , вони прибули в м. Хмільник Вінницької області з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, що було запропонував ОСОБА_6 .. Її дії полягали в утримуванні потерпілого в автомобілі, ОСОБА_11 мав викинути потерпілого із автомобіля, а ОСОБА_26 йому допомогти це зробити. Покупкою автомобіля займався ОСОБА_6 . Однак вони не планували його купляти, а лише мали намір побити власника та викрасти транспортний засіб. З потерпілим вони зустрілися на автовокзалі в м. Хмільник по вул. В. Порика. ОСОБА_8 вказала на місце зустрічі із потерпілим. ОСОБА_6 попросив потерпілого проїхатись. ОСОБА_8 сіла на заднє пасажирське сидіння автомобіля позаду пасажира, ОСОБА_6 за кермо, а потерпілий на переднє пасажирське сидіння та поїхали. Під"їхали до місця, де було вчинено викрадення та де на них чекав ОСОБА_11 .. ОСОБА_8 накинула на потерпілого електричний кабель, який привезла у своєму рюкзаку. ОСОБА_8 показала свої дії під час слідчого експерименту, відповідно до яких вона закинула на потерпілого, який сидів на передньому пасажирському сидінні електричний кабель, який попав потерпілому на підборіддя та прижала його до сидіння автомобіля. В цей час ОСОБА_6 допомагав ОСОБА_11 виштовхнути потерпілого із автомобіля. Також ОСОБА_8 повідомила, що наміру накидати електричний кабель потерпілому на шию у неї не було та дані дії вона вчинила, коли зупинився автомобіль та ОСОБА_11 відкрив двері автомобіля. Потерпілий чинив опір та в подальшому випав із транспортного засобу. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 намагалися відібрати у потерпілого документи на транспортний засіб, які знаходились у сумці потерпілого. Кабель залишився у потерпілого. В подальшому ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля, ОСОБА_11 на переднє пасажирське сидіння та поїхали в напрямку м. Житомир. Також під час слідчого експерименту ОСОБА_8 вказала на місце, де вона разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_11 вживали наркотичні засоби, в м. Хмільник Вінницької області в парку;(а.с.173-179 Т. 4)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2018 року та DVD диском із відеозаписом, який було відтворено та досліджено в судовому засіданні, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_14 повідомив про обставини незаконного заволодіння транспортним засобом. Вказав, що зустрівся на автовокзалі в м. Хмільник із двома особами, а саме з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Під час огляду транспортного засобу ОСОБА_6 попросив проїхатися на автомобілі. ОСОБА_14 , погодився та сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_8 сіла позаду нього, а ОСОБА_6 за кермо автомобіля. Поїхали в напрямку «МРЕО», де на перехресті автодороги розвернулися та поїхали назад в м. Хмільник. ОСОБА_6 почав випробовувати автомобіль на швидкість та рухався зі швидкістю 150-180 км/год. На зауваження ОСОБА_14 їхати тихіше, не реагував. Під час поїздки домовились заїхати на СТО, яке розташоване при в`їзді в м. Хмільник. Проїхавши СТО, ОСОБА_6 повернув на АЗС, де знаходився ОСОБА_11 .. ОСОБА_8 після кивка головою ОСОБА_6 , накинула на потерпілого електричний кабель, який він перехватив двома руками та утримував, щоб його не задушили. ОСОБА_11 та ОСОБА_6 почали наносити ОСОБА_14 удари більше 20-ти ударів по тулубу та по голові. При цьому ОСОБА_6 намагався ривками вирвати у ОСОБА_14 сумку, яка знаходилась на ньому. В подальшому ОСОБА_14 , випав із автомобіля на землю та ОСОБА_11 наніс йому ще не менше 5-ти ударів ногами. В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходились в автомобілі;(а.с.180-185 Т. 4)

- постановою про визнання речовими доказами від 29.10.2018 року, а саме 2 DVD-R диски з відеозаписами за 28.10.2018 року з камер відеоспостереження встановлених по вул. В. Порика м. Хмільник.; (а.с.188 Т. 4)

- протоколом огляду відео від 31.10.2018 року та 2 DVD-R дисками з відеозаписами за 28.10.2018 року з камер відеоспостереження встановлених по вул. В. Порика м. Хмільник, які оглянуто та досліджено в судовому засіданні, відповідно до яких встановлено, що на DVD-R диску із наявним поверх нього маркуванням «2018.10.28 № 1» розміщено 3 відеофайли, а саме: NVR _mvs _ ch7 _ main_2156 _ 3114,NVR _ mvs_ch7 _ main_3114 _ 2622, NVR _ mvs _ ch7 _ main _ 12622_4403. При відкритті вказаного відеофалу № 1 встановлено, що вказаний відеозапис був зроблений 28.10.2018 року а 10:22:25 по вул. Привокзальна в м. Хмільник у напрямку АЗС «ОККО» по тротуару рухаються дві особи чоловічої статі та одна особа жіночої статі, та о 10:23 год вказана група осіб перейшла автодорогу та зупинилась біля рекламного щита (банера), який розташований між АЗС «ОККО» та СТО «БУМЕР». В подальшому при відкритті відеозапису № 2, який є продовженням попереднього відеозапису, встановлено, що 28.10.2018 року в 10:33:13 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 починають рух від банера до АЗС «ОККО», а ОСОБА_11 залишається поблизу банера. При відтворенні відеофайлу № 3 встановлено, що 28.10.2018 року в 11:35:02 зі сторони автостанції по автодорозі рухається автомобіль Ауді ТТ у напрямку виїзду з м. Хмільника та в 11:40:53 рухається зі сторони в`їзду до м. Хмільник та здійснює поворот на АЗС «ОККО», де розвертається та виїжджаючи на автодорогу рухається до вказаного рекламного щита де і зупиняється. В 11.41:19 ОСОБА_11 відчиняє передню пасажирську дверку автомобіля та здійснює активні фізичні дії (рухи), після чого витягує із пасажирського переднього сидіння чоловіка та сідає в автомобіль, який виїхав із м. Хмільник; (а.с.189-197 Т. 4)

- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 12.12.2018 року, витяг ЄРДР № кримінального провадження 0000524 від 28.10.2018 року та витяг ЄРДР № кримінального провадження № 0000586 від 28.10.2018 року, відповідно до яких матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0000524 від 28.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, № 0000586 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, об`єднано в одне провадження за № 0000524, про що внесено відомості до ЄРДР; (а.с.202-207 Т. 4)

- витягом з ЄРДР, відомості в яких відразу внесені у відношенні обвинувачених за ч. 3 ст. 289 КК України, які біля 11-ї години 28.10.2018 року, близько АЗС "ОККО" із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров"я відносно потерпілого ОСОБА_27 незаконно заволоділи його автомобілем "Audi TT"; (а.с.208 т. 4)

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 28.10.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_14 просить прийняти заяву та притягнути до кримінальної відповідальності трьох осіб, які 28.10.2018 року о 11:00 год. в м. Хмільник по вул. В.Порика незаконно заволоділи автомобілем марки Ауді ТТ; (а.с.211 Т. 4)

- протоколом огляду місця події від 28.10.2018 року, схемою місця ДТП від 28.10.2018 року та фототаблицями, які додаються до протоколу, відповідно до яких, оглянуто ділянку дороги по вул. Миру в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області в напрямку м. Бердичів Житомирської області, на якій наявний пошкоджений автомобіль Ауді ТТ, який знаходиться на відстані 14 метрів від зламаної частини бетонної опори. ОСОБА_14 вказав, що вказаний автомобіль належить йому та його сину, а він займався продажем вказаного автомобіля. ОСОБА_14 надав електричний кабель білого кольору довжиною 145 сантиметрів, діаметром 7 міліметрів та вказав, що даним кабелем його душила ОСОБА_8 .. З вказаного автомобіля було зроблено змиви потожирової речовини та поміщені до паперових конвертів і вилучено до ОСОБА_28 ; (а.с.212-221 Т. 4)

- довіреністю від 31.05.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_29 уповноважив ОСОБА_14 представляти його інтереси з усіх без винятку питань;(а.с.223 Т. 4)

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.10.2018 року, відповідно до якої визнано речовими доказами спрацьовані подушки безпеки, флеш накопичувач Transcend 8 Gb та двожильний електричний кабель білого кольору, довжиною 145 см., діаметром 7 мм., на якому наявні маркувальні позначення «EXPERT POWER Україна ПВС 2х1.0 ГОСТ 7399-97 07006 2018 р.»;(а.с.226 Т. 4)
- протоколом огляду місця події від 28.10.2018 року, таблицею ілюстрацій, які додані до протоколу, відповідно до яких оглянуто узбіччя дороги, а саме між АЗС «ОККО» та СТО «Бумер» в м. Хмільник. В ході огляду було встановлено, що на відстані від банеру, який знаходиться на вказаному місці, наявні численні фрагменти автомобільного протектору та підошви взуття та на відстані 8 метрів наявні сліди автомобільного протектору ТЗ. Поруч із банером розміщена чоловіча шапка темно-зеленого кольору, яка була вилучена та поміщена в спеціальний пакет Національної поліції № 0016588;(а.с. 228-235 Т. 4)
- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.10.2018 року, відповідно до якої визнано речовим доказом чоловічу шапку темно-зеленого кольору;(а.с.236 Т. 4)
- протоколом затримання особи на підставі ухвал слідчого судді від 31.10.2018 та ухвалою про роз"ясненя ухвали слідчого судді від 08.11.2018 року у відповідності до вказаної ухвали слідчого судді роз"яснено, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід обчислювати з моменту його затримання тобто з 28.10.2018 року;(а.с.245-250 Т. 4)
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.10.2018 року, таблиці ілюстрації, які додані до протоколу, відповідно до яких затримано ОСОБА_6 та в якого вилучено металевий короб, фольгу з нашаруванням речовини коричневого кольору, металевий наперсток з нашаруванням на внутрішній частині речовини чорного кольору, мобільний телефон Xiaomi Redmi Note UX та посвідчення водія;(а.с.238-244 Т. 4)
- висновком щодо результатів медичного огляду складеному на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи 30.10.2018 року, відповідно до якого встановлено, що 28.10.2018 року ОСОБА_6 перебуває в стані наркотичного сп`яніння; (а.с. 244а Т. 4)
- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.10.2018 року, відповідно до якої вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме металевий короб з речовиною рослинного походження зеленого кольору, фольгу з нашаруванням речовини коричневого кольору, металевий наперсток з кільцем, у якому на стінках внутрішньої сторони наявне нашарування речовини чорного кольору, мобільний телефон Xiaomi Redme Note 4x визнано речовими доказами;(а.с.1 Т. 5)
- висновком експерта № 1713 від 14.11.2018 року проведеним на підставі ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.11.2018 року, відповідно до якого надані на експертне дослідження подрібненої речовини рослинного походження коричнево-зеленного кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,305 г. Нашарування речовини темно-коричневого кольору, що знаходилось на внутрішній поверхні металевого виробу сіро-зеленого кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу (у перерахунку на суху речовину) 0,078 г. Нашарування речовини темно-коричневого кольору, що знаходиться на поверхні фрагменту фольги, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу (у перерахунку на суху речовину) масою 0,007 г;(а.с.5-11 Т. 5)
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, було затримано 28.10. 2020 року; (12-14 Т. 5)
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину 28.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_11 було затримано 28.10 2018 року.
- висновком експерта № 1714 від 12.11.2018 року проведеним на підставі ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.11.2018 року, відповідно до якого надані на експертне дослідження нашарування речовини коричневого кольору, що знаходиться на поверхні фрагментів пляшок, виготовлених з полімерного матеріалу, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу (у перерахунку на суху речовину) масою 0,019 г;(а.с. 30-35 Т. 5)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2018 року та довідкою до протоколу, відповідно до яких ОСОБА_14 впізнав особу, яка здійснила викрадення його автомобіля, яка зображена на фотознімку № 2 ОСОБА_8 ; (а.с.37-40 т. 5)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2018 року та довідкою до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_14 впізнав особу, яка здійснила викрадення його автомобіля, яка зображена на фотознімку № 3 ОСОБА_6 ; (а.с.41-43 Т. 5)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2018 року та довідкою до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_14 впізнав особу, яка здійснила викрадення його автомобіля, яка зображена на фотознімку № 4 ОСОБА_11 ; (а.с.44-46 Т. 5)
- протоколом огляду від 28.10.2018 року, постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.10.2018 року, та ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2018 року, визнано рюкзак світлого кольору, в якому наявні наступні речі: блокнот синього кольору, Power Bank (пристрій для зарядки), USB шнур, косметичка, пляшка з риб`ячим жиром, цифрова фотокамера «Sony» (Cyber shot) в синьому чохлі, помада, пляшечка з пігулками «спалювач калорій», навушники, дзеркальце, мобільний телефон «Alcatel»,моделі «4046» з ІМЕІ №1: НОМЕР_6 ,ІМЕІ №2: НОМЕР_7 , серійний номер НОМЕР_8 в якому знаходиться сім картка «Київстар» з номером НОМЕР_9 , речовими доказами та накладено на них арешт, які вилучені у ОСОБА_8 під час особистого огляду. Також під час огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_8 , встановлено, що остання повідомила ОСОБА_11 на номер НОМЕР_10 по СМС про те, що вони "їдуть", та під час судового засідання було встановлено, що це був знак для останнього. (а.с.47-51 Т. 5)

- протоколом огляду від 28.10.2018 року, постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.10.2018 року, та ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2018 року, визнано рюкзак чорного кольору, антиприсперант «Old Spice», бинт, ігрові карти, стартовий пакет «Київстар» з номером НОМЕР_11 , предмет зовні схожий на пристрій для куріння коноплі, виготовлений із двох полімерних пляшок, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 4A, ІМЕІ №1: НОМЕР_12 , ІМЕІ №2: НОМЕР_13 , з сім картками «Київстар» з номерами: НОМЕР_14 , НОМЕР_10 , сім картка «vodofon», речовими доказами та накладено на них арешт, які вилучені у ОСОБА_11 під час особистого огляду. Також під час огляду мобільного телефону, що належить ОСОБА_11 , встановлено, що останній веде переписку за допомогою СМС з ОСОБА_8 на номер НОМЕР_9 та з ОСОБА_6 за номером НОМЕР_15 : о 10-41 год домовляються, що піддубний ОСОБА_30 повідомить, коли приїде потерпіилий ОСОБА_14 , а в подальшому ОСОБА_8 повідомить через СМС коли вони будуть підіжати із потерпілим на його автомобілі до банера; (а.с.54-63 Т. 5)

- направленням на судово-медичне обстеження від 29.10.2018 року та актом судово-медичного дослідження № 117 від 29.10.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній губі та синця на попереку зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії твердого тупого предмета;(а.с.66-67 Т. 5)

- ухвалою слідчого судді Хмільницького міськарйонного суду Вінницької області від 20.11.2018 року, відповідно до якої надано слідчому СВ Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_31 тимчасовий доступ до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з можливістю тимчасового вилучення усіх документів, з яких складається зазначена медична картка, в тому числі рентген-знімків, яка зберігається в Комунальному некомерційному підприємстві «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги», заявою ОСОБА_14 від 20.11.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_14 надав слідчому ОСОБА_31 амбулаторну картку медичного хворого для проведення експертизи; (а.с. 68-69 Т. 5)

- висновком експерта № 135 від 11.12.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою лівої нирки, яке виникло від дії (удару) твердого тупого предмета, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Також виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній губі зліва, синця на попереку зліва та забій лівої нирки, які виникли від дії (удару) твердого тупого предмета, які належать до легких тілесних ушкоджень та могли виникнути 28.10.2018 року.;(а.с.72-74 Т. 5)

- висновком експерта № 391 від 28.11.201 року, відповідно до якого ринкова вартість технічно справного автомобіля моделі Ауді ТТ реєстраційний номер НОМЕР_16 , 2000 р.в. становить 95 127, 72 грн; (а.с.76-90 Т. 5)

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 28.10.2018 року, відповідно до якої визнано автомобіль Ауді ТТ реєстраційний номер НОМЕР_17 , 2000 р.в. речовим доказом. (а.с.92 Т. 5)

- протоколом огляду предметів від 28.10.2018 року, відповідно до якого оглянуто мобільний телефону (Sumsung) моделі SM-B350E (SEK), imei НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , який належить ОСОБА_14 .. В ході огляду журналу дзвінків було виявлено контакт, який підписано Харків ТТ номер НОМЕР_20 на який вказаний абонент здійснював дзвінки; (а.с.103-108 Т. 5)

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 28.10.2018 року, відповідно до якої мобільний телефон (Sumsung) моделі SM-B350E (SEK) визнано речовим доказом; (а.с.109 Т. 5)

-постановою про закриття кримінального провадження від 22.12.2018 року, відповідно до якої кримінальне провадження № 0000590 від 13.12.2018 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, оскільки відповідно до МОЗ № 188 від 01.08.2000 року загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс та екстракт канабісу, який незаконно зберігав ОСОБА_6 та який було вилучено, відноситься до невеликих розмірів; (а.с.111 Т. 5)

Колегія суддів, зазначає, що дійсно під час затримання неповнолітньої ОСОБА_8 28.10.2018 в Хмільницькому ВП не було повідомлено її законного представника та захисника, чим було порушено її право на захист. Разом з тим, вказане порушення не вплинуло на належність та допустимість доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки під час затримання в ОСОБА_8 було вилучено лише особисті речі, які не мають доказового значення. Суд також враховує, що інші слідчі дії, якими прокурор обгрунтовує обвинувачення, зокрема слідчий експеримент за її участю було проведено в присутності її захисника та представника служби у справах дітей.
Вина обвинувачених в повній мірі також доводиться показами свідків:

свідок ОСОБА_32 , підтвердила факт, що потерпілий ОСОБА_14 забіг на заправку "ОККО" у шоковому стані, з електричним кабелем у руках, на губі якого була кров, попросив викликати поліцію та вказав, що два хлопця та одна дівчина викрали у нього автомобіль та нанесли йому тілесні ушкодження;

показами свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , які є працівниками поліції та вказали, що отримали повідомлення про вчинення злочину, виїзджали на місце події, затримували обвинувачених і підтвердили в повному обсязі покази потерпілого.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про визнання висновку експерта № 135 неналежним доказом задоволенню не підлягає. Суд зазначає, що вказаний висновок експерта № 135 від 11.12.2018 року проводився на підставі ухвал Хмільницького міськрайонного суду від 30.10.2018 та 19.11.2018 року, відповідно до яких експерт попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Посилання адвоката, що висновок експерта проводився лише на підставі медичної картки, яку надав потерпілий ОСОБА_14 , на увагу не заслуговують, оскільки факт тілесних ушкоджень, окрім вказаної медичної картки підтверджується іншими матеріалами справи, а саме направленням на судово-медичне обстеження від 29.10.2018 року, актом судово-медичного дослідження № 117 від 29.10.2018 року, висновком УЗД органів черевної порожнини, довідкою № 1282 від 08.11.2018 року, відповідно до яких при огляді ОСОБА_14 було виявлено забій нижньої губи, забій поперекового відділу хребта, забій правого плеча, забій лівої нирки, які в подальшому лягли в основу зазначеного висновку, відповідно до якого у Походящого були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою лівої нирки, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Також виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній губі зліва, синця на попереку зліва та забій лівої нирки, які виникли від дії (удару) твердого тупого предмета, які належать до легких тілесних ушкоджень та могли виникнути 28.10.2018 року. Тому суд не вбачає порушень норм КПК України.(а.с.66-67 Т. 5)

Суд виключає з обвинувачення формулювання: зашморг на шию; оскільки під час судового розгляду, при огляді речового доказу було встановлено, що знаряддям вчинення злочину був електричний кабель білого кольору, яким обвинувачена ОСОБА_8 тримала потерпілого, накинувши йому цей кабель на обличчя та який перехопив потерпілий своїми руками, при цьому вказаний кабель не використовувася як зашморг, що не доводить умисел ОСОБА_8 на позбавлення життя потерпілого.
Отже, покази допитаних в судовому засіданні потерпілого, свідків та досліджені докази у кримінальному провадженні чітко, логічно та послідовно доводять винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України і вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України та в повному обсязі спростовує версію сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Судова колегія прийшла до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та дії обвинуваченого ОСОБА_6 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Покази обвинувачених, що вони вжили наркотичні речовини після вчинення ДТП, є такими, що не відповідають дійсності, так як обвинувачені переслідувались працівниками поліції та одразу після вчинення ДТП були ними затримані, а тому достатнього часу щоб вжити наркотичні засоби в них не було.

Разом із тим, суд вказує на те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 під час вчинення кримінального правопорушення, злочину, перебували в стані наркотичного сп`яніння, що в сукупності та у співставленні підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом затримання ОСОБА_6 від 28.10.2018 року, в якому зазначено, що останнього затримано об 11:30 год. безпосередньо після ДТП, про що також зазначив потерпілий ОСОБА_14 та свідки. У ОСОБА_6 вилучено рюкзак, в якому в тому числі знаходився металевий короб з речовиною рослинного походження зеленого кольору, фольга з нашаруванням речовини коричневого кольору, металевий наперсток з кільцем з нашаруванням речовини чорного кольору, що закріплено у фототаблицях;
- протоколом затримання ОСОБА_11 від 28.10.2018 року, в якому зазначено, що останнього затримано о 11:30 годин безпосередньо після ДТП, про що також зазначив потерпілий ОСОБА_14 та свідки. У ОСОБА_11 вилучено рюкзак, в якому знаходився пристрій для куріння коноплі, виготовлений з двох полімерних пляшок;
- висновком експерта щодо результатів медичного огляду від 28.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 направлений на огляд 28.10.2018 року о 20:55 годин, оглянутий о 21:20 год. і встановлено, що останній перебуває в стані наркотичного сп"яніння;
- висновком експерта, відповідно до якого подрібнена речовина - це канабіс вагою 0,305 г, нашарування на металевому коробі та наперстку - це екстракт канабісу вагою 0,078 г, нашарування на фользі - це екстракт канабісу вагою 0,007 г;
- висновком експерта, відповідно до якого нашарування на пристрої для куріння коноплі - це екстракт канабісу вагою 0,019 г, а також висновком про витрати на проведення експертизи;
- протоколом огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_6 від 28.11.2018 року з скріншотами знімків із сім-карткою НОМЕР_15 , відповідно до якого були оглянуті записи, на яких виявлено як ОСОБА_6 з металевого коробу, який у нього вилучений, дістає речовину рослинного походження, і заправляє її у пристрій для куріння, шо в подальшому був вилучений у ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_8 вживає цю речовину. Диски із відеозаписам оглянуті в суді під час судового розгляду вказаного кримінального провадження;
- довідкою наркодиспансера "Соціотерапія" від 28.10.2018 року, відповідно до якої о 21:05 годині ОСОБА_8 було оглянуто та виявлено наркотичне сп"яніння;
- довідкою наркодиспансера "Соціотерапія" від 28.10.2018 року, відповідно до якої о 21:05 годині ОСОБА_11 було оглянуто та виявлено наркотичне сп"яніння.
- постановою про закриття кримінального провадження від 22.12.2018 року, відповідно до якої кримінальне провадження № 0000590 від 13.12.2018 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, оскільки відповідно до МОЗ № 188 від 01.08.2000 року загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс та екстракт канабісу, який незаконно зберігав ОСОБА_6 та який було вилучено, відноситься до невеликих розмірів;

- показами самих обвинувачених, які підтвердили в судовому засіданні факт вживання, 28.10.2018 року, наркотичних речовин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Об`єктивною стороною кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним заволодінням транспортного засобу є активні дії, пов`язані з незаконним заволодінням транспортним засобом.
Під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі.
За особливостями конструкції склад злочину, передбачений ст.289 КК України, є матеріальним і вважається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування.
Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується лише умисною формою вини у вигляді прямого умислу. При незаконному заволодінні транспортним засобом обвинуваченні усвідомлювали суспільно небезпечний характер свого діяння.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 та їх захисників, про те, що в їх діях відсутній склад злочину передбачений ч. 3 ст. 289 КК України, а їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України, так як під час вчинення вказаного злочину їх дії не були небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня обвинувачена ОСОБА_8 , намагалася накинути потерпілому ОСОБА_14 електричний провід на шию, однак їй не вдалося виконати вказані дії до кінця, оскільки потерпілий перехопив даний провід та утримував його руками на своєму обличчі, тим самим не дав обвинуваченій можливості здійснити свій намір до кінця. При цьому ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_11 наносили потерпілому удари по голові та тулубу, щоб той не зміг чинити їм перешкод у заволодінні транспортним засобом та документами на нього.

Суд не приймає до уваги покази обвинуваченої ОСОБА_8 , а саме те, що вона знайшла провід в автомобілі потерпілого, оскільки вказаний провід, не було виявлено в автомобілі та на місці вчинення злочину, а токож спростовується показами потерпілого, який суду пояснив, що перед продажем автомобіля, в його салоні все прибрав, тому там не було будь-яких зайвих предметів. Вказані показання обвинуваченої ОСОБА_8 спростовуються показанями свідків, які бачили в руках потерпілого електричний кабель, показаннями самого потерпілого, протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.2018 року та віеозаписами цієї процесуальної дії, відповідно до яких ОСОБА_8 вказала, що дійсно в неї був електричний кабель, який вона перевозила в своєму рюкзаку та під час скоєння злочину накинула на потерпілого, даний кабель, що попав на підборіддя та вона прижала його до сидіння автомобіля, що істотно відрізняється від показань наданих в судовому засіданні.

Показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , а саме те, що вони не наносили потерпілому тілесних ушкоджень, суд розцінює як такі, що наданні з метою уникнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 3 ст. 289 КК України та навмисно вводять суд в оману, оскільки вказані показання спростовуються показами потерпілого ОСОБА_14 , які є чіткими, послідовними та такими, що повністю узгоджуються зі всіма зібраними у справі доказами, в тому числі показаннями потерпілого, який також вказав, що дії обвинувачених, він розцінював, як небезпечні для його життя чи здоров`я. Висновком експерта № 135 від 11.12.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою лівої нирки, яке виникло від дії (удару) твердого тупого предмета, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній губі зліва та синця на попереку зліва, які виникли від дії (удару) твердого тупого предмета, які належать до легких тілесних ушкоджень та могли виникнути 28.10.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижній губі та синця на попереку зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії твердого тупого предмета, що дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_11 нанесли потерпілому тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, який частково визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що є особливо тяжким злочином, відповідно не розкаявся у вчиненому, однак визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, що є тяжким злочином, позитивно характеризується за місцем навчання в Кременчуцькому національному університеті, з якого в 2018 році був відрахований за відсутністю оплати за навчання та систематичні пропуски занять, не судимий, не працює, його майновий стан, пом"якшуючих обставин, відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено, наявність обтяжуючих вину обставин передбачених ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину особою, яка перебуває в стані наркотичного сп"яніння, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, те щопотерпілий ОСОБА_14 наполягає на призначенні найсуворішої міри покарання у виді позбавлення волі, його роль у вчиненні злочину, а саме те, що він був ініціатором вчиненого злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, колегія суддів вважає, за можливе призначити покарання за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна і за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі, та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі, що буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.
Ухвалою Хмільницького міськарйонного суду Вінницької області від 31.10.2018 року, відповідно до якої застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, протоколом затримання особи на підставі ухвал слідчого судді від 31.10.2018 та ухвалою про роз"яснення ухвали слідчого судді від 08.11.2018 року у відповідності до вказаної ухвали слідчого судді роз"яснено, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід обчислювати з моменту його затримання тобто з 28.10.2018 року; (а.с.245-250 Т. 4)
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Призначаючи покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_33 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченої, яка до вступу до Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету проживала біля своєї бабусі та прабабусі, але після конфлікту з ними, з 2018 року проживала окремо, посередньо характеризується по місцю навчання, мала пропуски занять та з жовтня 2018 року взагалі припинила навчання в даному закладі, на теперішній час працює продавцем консультантом в одному із торгівельних закладів, в період з червня по листопад 2018 року користувалася соціальною допомогою, як малозабезпечена, свою вину у вчиненні злочину визнала частоково, тобто не розкаюється у вчиненому, не судима, наявність пом"якшуючих обставин, які відповідно до ст. 66 КК України полягають у вчиненні злочину неповнолітньою особою та в добровільному відшкодуванні завданого збитку (моральної шкоди), наявність обтяжуючих вину обставин передбачених ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину особою, яка перебуває в стані наркотичного сп"яніння, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, її відношення до подій та наслідків. Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_14 , який наполягає на призначенні неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_33 найсуворішої міри покарання у виді позбавлення волі, так як вважає, що її дії були спрямовані на позбавлення його життя.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України та відповідно до ст. 75 та ст. 104 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням зазначеного неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_33 слід призначити мінімальне покарання передбачене санкцією інкримінованої статті у виді позбавлення волі без конфіскації майна. Саме така міра покарання буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатньою для виправлення неповнолітньої обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 30.10.2018 року застосовано до ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який слід обчислювати з 28.10. 2018 року; (12-17 Т. 5)

Відповідно до ст. 485 КПК України, під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, також з`ясовуються: повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру.
Відповідно до ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.

Положеннями ст. 104 КПК України передбачено, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Пунктом 16 зазначеної Постанови ВСУ передбачено, що позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого. Висновок суду про необхідність застосування до неповнолітнього позбавлення волі, якщо санкцією статті, за якою він засуджується, передбачені й інші види покарань, повинен бути мотивованим у вироку.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, який проживає в повноцінній сім"ї, навчався на низькому та середньому рівні в Кременчуцькій вечірній (змінній) школі № 3 на заочній формі навчання, батьки не цікавилися його навчанням, наразі працевлаштований. Вину в скоєнні інкримінованого йому діяння визнав частково, відповідно, не розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, не судимий, наявність пом`якшуючих обставин, які відповідно до ст. 66 КК України полягають у вчиненні злочину неповнолітьою особою, та обтяжуючих вину обставин, що передбачені ст. 67 КК України вчинення злочину особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, те, що потерпілий ОСОБА_14 наполягає на призначенні найсуворішої міри покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що не встановлено обставин для застосування положення ст. 69 КК України та призначення неповнолітньому обвинуваченому більш м"якого покарання ніж передбачене законом, тому ОСОБА_11 слід призначити мінімальне покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна. Саме така міра покарання буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатньою для виправлення неповнолітнього обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою Хмільницького міськарйонного суду Вінницької області від 30.10.2018 року відповідно до якої застосовано до ОСОБА_11 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, та зазначено дату затримання 28.10.2020 року. Ухвалою Хмільницького міськарйонного суду Вінницької області від 23.11.2018 року ОСОБА_11 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів до 22 грудня 2018 року;(а.с.18-28 Т. 5)

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 95 127, 72 грн, моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., з обвинуваченої ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн та з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 і його законного представника ОСОБА_13 солідарно моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., яка йому завдана обвинуваченими, внаслідок їх протиправних (злочинних) дій відносно нього.
В подальшому потерпілий ОСОБА_14 із урахуванням того, що ОСОБА_6 , ОСОБА_11 частково відшкодували йому завдану шкоду, а ОСОБА_8 повністю відшкодувала моральну шкоду, змінив заявлені позовні вимоги та 07.02.2020 року надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 71427,72 грн, моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 і його законного представника ОСОБА_13 солідарно моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., внаслідок протиправних (злочинних) дій відносно нього.
Також потерпілий ОСОБА_14 заявив клопотання в якому просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь витрати на правову допомогу адвоката 3000 грн. та стягнути солідарно з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 і його законного представника ОСОБА_13 на його користь 3000 грн.
Дослідивши матеріали справи, висновок експерта № 391 від 28.11.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «Audi ТТ» становить 95 127, 72 грн (а.с.77-84 Т. 2) та враховуючи суму, яка відшкодована потерпілому обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що зменшені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_14 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 якої передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру завданої потерпілому ОСОБА_14 моральної шкоди внаслідок протиправних (злочинних) дій обвинувачених, суд враховує характер і обсяг душевних страждань, яких потерпілий зазнав, поведінку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в момент скоєння злочину та їх поведінку після вчинення злочину, суд вважає що моральна шкода, яка буде стягнута з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого в сумі 30 000 грн та з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 і його законного представника ОСОБА_13 солідарно на користь потерпілого в сумі 15 000 грн, в повній мірі компенсує йому перенесені душевні страждання та душевний біль. А тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого в сумі 3000 грн та солідарно з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 та його законного представника ОСОБА_13 на користь потерпілого в сумі 3000 грн.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинувачених в дохід держави.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Разом із тим, суд вважає, що запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу але не більш як на 60 днів з часу проголошення вироку слід залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.
З наведеного вбачається, що суд лише у виняткових випадках може звільнити з під варти обвинуваченого, якого засуджено до позбавлення волі. Однак про такі випадки стороною захисту суду не повідомлено.
Тому з метою попередження ризику переховування ОСОБА_6 , від суду та від виконання покарання, оскільки він усвідомлює, що йому може бути призначено покарання у виді тривалого позбавлення волі, з метою забезпечення не тільки прав сторін у справі, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, дієвості даного кримінального провадження, колегія суддів вважає за доцільне залишити без змін до вступу вироку в законну силу, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заході є недостатніми для запобігання вищевказаного ризику та не забезпечать належного виконання покладених на нього обов`язків.

Відносно запобіжного заходу щодо неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , суд вважає за необхідне застосувати до них запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, з метою уникнення їх від виконання вироку суду в частині призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати стягнути солідарно з засуджених на користь держави за проведені експертизи, які призначались по злочинах, в яких вони брали участь.
На підставі викладеного, ст. ст. 23, 137 ЦПК України та керуючись ст. ст. 100, 124, 331, 369, 370-374, 377, 469, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень:

-за ч. 3 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього особистого майна;

-за ч. 1 ст. 304 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначенних покарань ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього особистого майна.
До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів з дня проголошення вироку.
Строк дії запобіжного заходу - до набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів з дня проголошення вироку.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з дня його затримання, а саме з 28.10.2018 року.

Визнати винною неповнолітню обвинувачену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув"язнення з 28.10.2018 по 21.12.2018 року.
До набрання вироком законної сили застосувати до неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, але небільше двох місяців.
Заборонити ОСОБА_8 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати винним неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_34 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув"язнення з 28.10.2018 по 21.12.2018 року.
До набрання вироком законної сили застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_34 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, але небільше двох місяців.
Заборонити ОСОБА_35 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_14 до обвинуваченого ОСОБА_6 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 та законного представника ОСОБА_13 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 71 427,72грн., моральну шкоду в сумі 30 000 грн та витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 3000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_11 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 на користь ОСОБА_14 моральну шкоду в сумі 15 000 грн та витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 3000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_34 в дохід держави витрати за проведення експертизи № 1713 від 14.11.2018 року в сумі 1716, 00 грн, за проведення експертизи № 1714 від 12.11.2018 року в сумі 1144, 00 грн, за проведення експертизи № 391 від 28.11.2018 року в сумі 1001, 00 грн, в загальній сумі 3861,00 грн.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2018 року на спрацьовані подушки безпеки, флеш накопичувач Transcend 8 Gb та двожильний електричний кабель білого кольору, довжиною 145 см., діаметром 7 мм., на якому наявні маркувальні позначення «EXPERT POWER Україна ПВС 2х1.0 ГОСТ 7399-97 07006 2018 р.».
Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2018 року на чоловічу шапку темно-зеленого кольору.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2018 року на металевий короб з речовиною рослинного походження зеленого кольору, фольгу з нашаруванням речовини коричневого кольору, металевий наперсток з кільцем, у якому на стінках внутрішньої сторони наявне нашарування речовини чорного кольору, мобільний телефон Xiaomi Redme Note 4x.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2018 на блокнот синього кольору, Power Bank (пристрій для зарядки), USB шнур, косметичка, пляшка з риб`ячим жиром, цифрова фотокамера «Sony» (Cyber shot) в синьому чохлі, помада, пляшечка з пігулками «спалювач калорій», навушники, дзеркальце, мобільний телефон «Alcatel»,моделі «4046» з ІМЕІ №1: НОМЕР_6 ,ІМЕІ №2: НОМЕР_7 , серійний номер НОМЕР_8 в якому знаходиться сім картка «Київстар» з номером НОМЕР_9 .

Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2018 на рюкзак чорного кольору, антиприсперант «Old Spice», бинт, ігрові карти, стартовий пакет «Київстар» з номером НОМЕР_11 , предмет зовні схожий на пристрій для куріння коноплі, виготовлений із двох полімерних пляшок, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 4A, ІМЕІ №1: НОМЕР_12 , ІМЕІ №2: НОМЕР_13 , з сім картками «Київстар» з номерами: НОМЕР_14 , НОМЕР_10 , сім картка «vodofon»
Речові докази:

-2 DVD-R диски з відеозаписами за 28.10.2018 року з камер відео спостереження встановлених по вул.. В.Порика м. Хмільник залишити при матеріалах справи;

-спрацьовані подушки безпеки, флеш накопичувач Transcend 8 Gb та двохжильний електричний кабель білого кольору, довжиною 145 см., діаметром 7 мм., на якому наявні маркувальні позначення «EXPERT POWER Україна ПВС 2х1.0 ГОСТ 7399-97 07006 2018 р.», які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити;
-чоловічу шапку темно-зеленого кольору, яка знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити;
-металевий короб з речовиною рослинного походження зеленого кольору, фольгу з нашаруванням речовини коричневого кольору, металевий наперсток з кільцем, у якому на стінках внутрішньої сторони наявне нашарування речовини чорного кольору, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити;
-мобільний телефон Xiaomi Redme Note 4x , який належить ОСОБА_6 , що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області конфіскувати.;
-рюкзак світлого кольору, в якому наявні наступні речі: блокнот синього кольору, Power Bank (пристрій для зарядки), USB шнур, косметичка, пляшка з риб`ячим жиром, цифрова фотокамера «Sony» (Cyber shot) в синьому чохлі, помада, пляшечка з пігулками «спалювач калорій», навушники, дзеркальце, мобільний телефон «Alcatel»,моделі «4046» з ІМЕІ №1: НОМЕР_6 ,ІМЕІ №2: НОМЕР_7 , серійний номер НОМЕР_8 , в якому знаходиться сім картка «Київстар» з номером НОМЕР_9 , що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_8 ;
-рюкзак чорного кольору, антиприсперант «Old Spice», бинт, ігрові карти, стартовий пакет «Київстар» з номером НОМЕР_11 , мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 4A, ІМЕІ №1: НОМЕР_12 , ІМЕІ №2: НОМЕР_13 , з сім картками «Київстар» з номерами: НОМЕР_14 , НОМЕР_10 , сім картка «vodofon», що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_11
-Предмет зовні схожий на пристрій для куріння коноплі, виготовлений із двох полімерних пляшок- знищити;
-автомобіль Ауді ТТ реєстраційний номер НОМЕР_17 , 2000 р.в залишити у власності ОСОБА_14 ;

-мобільний телефон (Sаmsung) моделі SM-B350E (SEK) залишити у власності ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 - з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3