Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/353/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому у режимі відеоконфенцзвязку апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 липня 2020 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пантазіївка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зі слів має на утриманні малолітнього сина, працюючого слюсарем, а також незадовільним станом здоров`я який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-22.02.1995 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 30.12.1996 року по відбуттю строку покарання;
-26.05.1999 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 196-1, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 81, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.01.2002 року по відбуттю строку покарання;
-20.10.2003 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 155 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 27.03.2004 року по відбуттю строку покарання;
-29.04.2005 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
-27.12.2005 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, 70, 71 Кримінального кодексу України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Здійснив втечу 19.09.2008 року;
-20.10.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 193, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.05.2013 року по відбуттю строку покарання;
-04.12.2014 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
-12,06.2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на строк 5 років позбавлення волі,
що підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України, ч.3 ст. 187 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 вересня 2020 року включно, без визначення розміру застави

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 липня 2020 року, задоволено клопотання слідчого СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 вересня 2020 року включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч.3 ст. 187 КК України, а саме у тому, що 4 червня 2020 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_8 прибув на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті вчинення дій сексуального характеру щодо господарки будинку ОСОБА_10 , проник у вітальну кімнату будинку, де силоміць кинув останню на ліжко.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 застосувавши фізичну силу відносно особи похилого віку, шляхом нанесення трьох ударів в область черевної частини тулубу, стягнув з ОСОБА_10 нижній одяг та використовуючи безпорадній стан потерпілої, який виник через страх за своє життя та здоров`я, вступив з останньою в статеві зносини проти її волі шляхом вагінального проникнення.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковано як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України.
Крім того, 4 червня 2020 року близько 14 години 15 хвилин, ОСОБА_8 проник до вітальної кімнати житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_8 , маючи на меті особисте збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливий мотив та мету, направлену на заволодіння чужим майном, вхопив рукою за ліве плече ОСОБА_10 та погрожуючи позбавити життя, наказав останній видати зі схованки наявні грошові кошти.
У такий спосіб ОСОБА_8 подолав у подальшому можливий опір потерпілої, яка є особою похилого віку та викликав своїми діями і словами страх за своє життя та здоров`я. Висловлені на її адресу погрози, потерпіла ОСОБА_10 сприймала як реальні.
Діючи під примусом ОСОБА_10 дістала з полиці в кухонній кімнаті будинку гаманець та передала ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 100 гривень.
Продовжуючи свої протиправні дії та скориставшись безпорадністю потерпілої, через застосоване ним фізичне насильство, ОСОБА_8 заволодів мобільним телефоном «Номі» І- 184, вартістю 320 гривень 00 копійок, який належав ОСОБА_10 на праві приватної власності.
Після чого, ОСОБА_8 разом із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 420 грн.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковано як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.187 КК України.
З огляду на викладене, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 3 ст. 187 КК України.
04.06.2020 року о 16.00 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень затримано ОСОБА_8 .
05.06.2020 року постановою начальника Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури кримінальні провадження №0000203 від 04.06.2020 року та №0000206 від 04.06.2020 року були об`єднані в одне провадження за №00000203.
05.06.2020 року в кримінальному провадженні №0000203 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року підозрюваному ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.
30.07.2020 року підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що місце проживання підозрюваного зазначено: АДРЕСА_1 . Підозрюваний неодноразово судимий, здійснив втечу з місць позбавлення волі, що підтверджується наявними у справі матеріалами, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілу, чинити на неї тиск, оскільки вона проживає самотньо та переховуватися в подальшому від органів досудового розслідування та суду. При зазначенні наявності ризиків: впливу на свідків, ухилення від органів досудового розслідування та суду, переховування та вчинення інших правопорушень належно слідчим та прокурором в судовому засіданні належно обґрунтовано.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, а саме щодо зміни утримання під вартою на домашній арешт, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризик, який виправдовує тримання особи під вартою, не зменшився. Обставини особистого життя та соціальної адаптації у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру поведінки підозрюваного у звичайному житті, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Тримання під вартою підозрюваного, як запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу не має.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я,майновий стан, місце проживання, особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та непогашені судимості за корисливі злочини, і перебуваючи на волі без законного джерела доходів, підозрюваний може вчинити інший злочин, підозрюваний офіційно одружений, зі слів має на утриманні малолітню дитину, проте суддя дійшла висновку про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюваний може вільно переміщатися по території України та виїжджати за кордон. За таких обставин суд визнає, що залишаючись на волі підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню, при цьому визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, без визначення розміру застави, що на думку суду буде достатнім запобіжним заходом та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в певний період доби з 19:00 год. до 7:00 год.
Свої вимоги обґрунтує тим, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та приємного сина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, ряд хронічних захворювань, які неможливо лікувати в умовах слідчого ізолятора.

Крім, того зазначає, що не перешкоджає слідству, надає правдиві покази та добровільно погодився здати біологічні зразки на експертизу.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 3 ст. 187 КК України.

04.06.2020 року о 16.00 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень затримано ОСОБА_8 .

05.06.2020 року постановою начальника Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури кримінальні провадження №0000203 від 04.06.2020 року та №0000206 від 04.06.2020 року були об`єднані в одне провадження за №00000203.

05.06.2020 року в кримінальному провадженні №0000203 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року підозрюваному ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

30.07.2020 року підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді стосовно наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом чергового про вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 04.06.2020 року в домоволодінні ОСОБА_10 ; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.06.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 05.06.2020 року;повідомленням про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_8 від 05.06.2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 05.06.2020 року; протоколом впізнання особи за фотознімками від 13.07.2020 року; висновком судово медичної експертизи №53 від 30.06.2020 року; постановою прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи в підозрюваного ОСОБА_8 від 10.07.2020 року; протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 14.07.2020 року, іншими характеризуючими матеріалами на ОСОБА_8 .

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний неодноразово судимий, здійснив втечу з місць позбавлення волі, що підтверджується наявними у справі матеріалами, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілу, чинити на неї тиск, оскільки вона проживає самотньо та переховуватися в подальшому від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що домашній арешт не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризик, який виправдовує тримання особи під вартою, не зменшився. Обставини особистого життя та соціальної адаптації у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру поведінки підозрюваного у звичайному житті, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Тримання під вартою підозрюваного, як запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу не має.

Разом із тим, колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, що враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183, ст. ст. 177 та 178 КПК України, недоцільно визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Доводи підозрюваного ОСОБА_8 щодо того, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що він одружений, має на утриманні малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, ряд хронічних захворювань, які неможливо лікувати в умовах слідчого ізолятора, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, оскільки в ухвалі слідчий суддя в повній мірі врахував всі характеризуючі дані на особу, окрім цього слідчий суддя правильно врахував та зазначив, що згідно вимог ст. 11 Закону України "Про попереднє ув`язнення" медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим правилами тримання осіб, узятих під варту, і засуджених у слідчих ізоляторах Державного департаменту України з питань виконання покарань, затверджених наказом Державного Департаменту з питань виконання покарань № 192 від 20.09.2000 року передбачено:

Пункт 9.1.1. медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична та протиепідемічна робота організовується згідно з вимогами чинного законодавства України про охорону здоров`я, а також наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 р. "Про затвердження нормативно-правових актів з питань медико-санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та виправно-трудових установах Державного департаменту України з питань виконання покарань". Для цього в слідчому ізоляторі організується медична частина.

9.1.2. У слідчому ізоляторі здійснюються:медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення оглядів та обстежень;виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності;амбулаторне і стаціонарне лікування методами і засобами, які рекомендовані інструктивно-методичними вказівками Міністерства охорони здоров`я України.

9.2.7. Особи, узяті під варту, і засуджені при потребі невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині слідчого ізолятора, направляються до найближчих лікувально-профілактичних закладів територіальних органів охорони здоров`я. Про направлення таких осіб до лікувального закладу сповіщається особа, яка розглядає справу, або орган, у провадженні якого перебуває справа. Відповідальність за своєчасний виклик медпрацівника, термінове вивезення хворого та його надійну охорону несе начальник установи. Для транспортування таких хворих до лікарні дозволяється використовувати машини швидкої допомоги органів охорони здоров`я із забезпеченням належної охорони.

Крім, того доводи підозрюваного з приводу того, що він не перешкоджає слідству, надає правдиві показання та добровільно погодився здати біологічні зразки на експертизу, не заслуговують на увагу та спростовуються вище наведеним, та постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 10.07.2020 (а.с.53) в якій ОСОБА_15 , відмовився надавати біологічні зразки для проведення експертизи.

Технічна помилка допущена слідчим суддею, зазначення судимості за ч.1 ст.115 КК України замість правильного ч.1 ст.155 КК України не впливає на правильність прийнятого рішення. Крім того, на переконання колегії суддів переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою ним та його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Враховуючи вищевикладене, особу підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 , навіть із урахуванням наявності неповнолітньої дитини, та те, що підозрюваний працював, на досудовому слідстві може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 вересня 2020 року включно, без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16 Ремез