Справа № 446/2091/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/2/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

06 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 у місті Львові, вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Буського районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

встановив:

вищевказаним вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 26 листопада 2020 року, підписану в кримінальному провадженні № 0000254 від 03.04.2014 року, укладену між керівником Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185, ч.2 ст.146, ч.2 ст.296, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання: за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1, 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком та вироком Кам`янка-Бузького районного суду від 26.07.2018, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Визначено ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.146 КК України 2 роки позбавлення, за ч.2 ст.296 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до визначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2018 та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1, 4 ст.70 КК України остаточно за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, врахувавши вирок Галицький районний суд м.Львова від 16.07.2020, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк попереднього ув`язнення становить з 30.08.2018 року по 27.11.2020 року, що становить 2 роки 2 місяці 28 днів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону України № 838-VІІІ ухвалено зарахувати в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складатиме 4 роки 5 місяців 26 днів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання його під вартою залишено без змін до вступу цього вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати із 30.08.2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України.

Затверджено угоду про визнання винуватості від 26 листопада 2020 року, підписану в кримінальному провадженні № 0000254 від 03.04.2014 року, укладену між керівником Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.146, ч.2 ст.296, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 146 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.296 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності із ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Застосовано на підставі ст.75 КК України до ОСОБА_4 звільнення від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалено рахувати з моменту проголошення даного вироку, зарахувавши йому в строк покарання термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 30.08.2018 до 04.10.2018 року.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій він просить змінити вирок суду в частині зарахування попереднього ув`язнення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.08.2018 року до дня набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 26 листопада 2020 року між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка була укладена в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_3 погодився з визначеною кваліфікацією його дій, а також з видом та мірою покарання.

Під час затвердження судом першої інстанції угоди між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості, судом були роз`ясненні обвинуваченому наслідки укладення даної угоди, встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України і що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, а обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Вказані обставини підтверджуються угодою про визнання винуватості від 26.11.2020 року (т.3 а.с.190-195), журналом судового засідання від 26.11.2020 року(т.3 а.с.209), вироком Буського районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року (т.3 а.с. 210-216).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_3 оскаржує вирок Буського районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року винесений на підставі угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскільки вироком Буського районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 призначене покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає узгодженому сторонами угодою про визнання винуватості від 26 листопада 2020 року укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 і прокурором, у обвинуваченого відсутні правові підстави для оскарження вироку суду визначені в ч.4 ст. 394 КПК України.

Частиною 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржено згідно з положенням ст. 394 КПК України.

За таких обставин, у відкритті провадження за зазначеною апеляційною скаргою, відповідно до вимог ч.4 ст. 399 КПК України, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394, 399 КПК України,-

постановив:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Буського районного суду Львівської області від 27 листопада 2020 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2