Дата документу 21.01.2021 Справа № 321/1565/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №321/1565/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/44/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянин України, який має неповну середню освіту, не працевлаштований, неодружений, не має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, відносно якого 28 травня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області скеровано обвинувальний акт за ч.1 ст.289 КК України,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції з приміщенням Михайлівського районного суду Запорізької області.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2020 року, якою клопотання слідчого Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 12 грудня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 10 лютого 2021 року з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави та покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, обравши підозрюваному більш м`який запобіжний захід - у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.
В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що на думку сторони захисту, оскаржувана ухвала слідчого судді порушує права підозрюваного, з таких підстав.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що особа у передбачений ч.1 цієї статті спосіб намагатиметься перешкоджати кримінальному провадженню. Станом на 14 грудня 2020 року прокуратурою було припущено наявність ризиків, на надані пояснення ОСОБА_6 ніхто не зважив.
На думку захисника, до підозрюваного ОСОБА_6 цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою із заставою з максимальним розміром, передбаченим щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 45400 грн, відповідно до пункту 5 статті 182 КПК України, є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є непомірно великою сумою для ОСОБА_6 .
Виходячи з зазначеного та оцінюючи у сукупності обставини вчиненого правопорушення, захисник вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що слідчим відділенням Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 12 грудня 2020 року, за підозрою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.
Згідно поданого клопотання, приблизно о 15 годині 00 хвилин 12 грудня 2020 року ОСОБА_6 , знаходячись з дозволу власника на території домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, - автомобілем марки ВАЗ моделі 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, приблизна вартість якого складає 50 000 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі столу в кухні взяв ключі запалювання зазначеного автомобіля.
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 підійшов до автомобілю марки ВАЗ моделі 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_10 , не приводячи у дію двигун автомобіля, за допомогою фізичної сили виштовхав його на проїзну частину вулиці з території вказаного домоволодіння.
Далі, перебуваючи на проїзної частині вулиці (дорозі) відкрив водійські двері вказаного автомобіля за допомогою ключа та проник всередину салону вказаного транспортного засобу та за допомогою ключа запустив двигун автомобіля та поїхав в напрямку до с.Смиренівка Михайлівського району Запорізької області, покинувши місце вчинення злочину, чим отримав можливість розпорядився вказаним автомобілем на власний розсуд поза волею власника ОСОБА_10 .
Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12 грудня 2020 року; протоколом огляду місця події від 13 грудня 2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_6
13 грудня 2020 року о 02-00 годині ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
13 грудня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за ознаками злочину, який кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Обґрунтованість підозри у кримінальному провадженні підтверджуються встановленими органом досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12 грудня 2020 року; протоколом огляду місця події від 13 грудня 2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними в оскаржуваній ухвалі.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, особу підозрюваного, який постійного місця роботи, навчання не має, неповнолітніх дітей або родичів похилого віку, які потребують піклування, також не має, з 04 листопада 2020 року значиться у розшуку за Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за скоєння аналогічного злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Також слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки останні є мешканцями Михайлівського району Запорізькій області.
З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків, про які йдеться в клопотанні та про невмотивованість самого клопотання, є безпідставними і непереконливими та суперечать матеріалам провадження.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про особу останнього, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у разі її внесення, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України.
Вважати визначений розмір застави непомірним для підозрюваного жодних підстав немає, з огляду на те, що на час апеляційного розгляду заставу у визначеному слідчим суддею розмірі внесено та ОСОБА_6 звільнений з-під варти.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Обставини, на які посилається захисник, про те, що на батька підозрюваного, яка вніс заставу, на цей час з боку банку нібито чиниться тиск, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для зменшення розміру застави.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2020 року, якою клопотання слідчого Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 12 грудня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 10 лютого 2021 року з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави та покладенням певних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4