Провадження № 1-кс/344/4084/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000666 від 01.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування злочинів, вчинених проти життя та здоров`я СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000666 від 01.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2020 приблизно о 16.00 год. в с.Текуча, Косівського району, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання своєї сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою задоволення статевої пристрасті, застосовуючи погрози фізичного насильства, вступив у статеві зносини неприроднім способом з малолітньою ОСОБА_5 проти її волі.

01 вересня 2020 року під час особистого обшуку затриманої особи ОСОБА_4 було вилучено його одяг, зокрема футболку чорного кольору, шорти червоно-чорного кольору, кросівки, шкарпетки чорного кольору та труси сірого кольору.

31 серпня 2020 року під час проведення огляду (обшуку) домоволодіння за адресою с.Текуча, Косівського району, у якому проживає підозрюваний ОСОБА_4 , було виявлено светр підозрюваного ОСОБА_4

31 серпня.2020 року під час проведення огляду (обшуку) місця події за адресою с.Текуча, Косівського району, що належить ОСОБА_6 , було виявлено одяг потерпілої ОСОБА_5 (плаття та труси), рушник, покривало та подушку, які було вилучено.

Слідчий подав заяву відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо клопотання не заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт вилучено 31 серпня 2020 року під час огляду місця події.

Вищевказані речі постановами слідчого від 01 вересня 2020 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт речі вилучені під час досудового розслідування, а саме: рушник, покривало, подушку; одяг ОСОБА_4 (футболку чорного кольору, шорти червоно-чорного кольору, кросівки, шкарпетки чорного кольору, труси сірого кольору, светр червоного кольору); одяг потерпілої ОСОБА_5 (плаття та труси).

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1