Справа № 309/905/20
Провадження № 1-кп/309/443/20
У Х В А Л А

09 липня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Хуст клопотання про продовження строку тримання під вартою та заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 0001047 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , громадянина України, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0001047 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2019 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без застосування застави, до 8 січня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2020 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 11 травня 2020 року.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 12 травня 2020 року до 10 липня 2020 року включно.

Прокурором ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявлено письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . У клопотанні посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 289 КК України і на даний час ризики, наведені в ухвалі слідчого судді Хустського районного суду від 12.11.2019 року, продовжують існувати та враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків у кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_10 та спілкуватись з іншими учасниками даного кримінального провадження, а відтак менш суворий запобіжний захід не достатній для запобігання вищевказаним ризикам, тому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому. Клопотання обґрунтовує тим, що на даний час відпали будь-які ризики, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України та на які посилається прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою. ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає із бабусею, яка є онкологічно хвора. Обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені та під час досудового розслідування проведені всі необхідні експертизи, висновки щодо яких містяться у матеріалах кримінального провадження. Обвинувачений не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, так як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб. Потерпілий ОСОБА_10 не має претензій щодо ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом допиту потерпілого, у якому потерпілий не вказує жодної протиправної дії, вчиненої обвинуваченим ОСОБА_4 відносно нього. Обвинувачений не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інше кримінальне правопорушення. Жодних доказів із цього приводу прокурором суду не надано. Просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Доцільність застосування саме такого запобіжного заходу мотивує тим, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо, не має закордонного паспорту, що повністю виключає можливість виїхати за кордон, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні онкологічно хвору бабусю пенсійного віку, яка потребує догляду та сторонньої допомоги. Також вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час із 21.00 год. по 07.00 год. буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього судом обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також підтримали позицію захисника ОСОБА_4 .

Заслухавши клопотання прокурора, захисника, думку обвинувачених, суд вважає за доцільне змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжним заходом також є домашній арешт.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Доводи прокурора не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність залишення міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. Прокурором належно не мотивовано чому інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та в подальшому призвести до невиконання завдань кримінального судочинства, а посилання прокурора на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим перешкоджатиме повному, всебічному та неупередженому проведенню судового провадження, мають характер припущення та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Мотиви прокурора щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із залишенням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Також суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, оскільки частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. З ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Слоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Такої іншої підстави в даному випадку та суспільного інтересу суд не вбачає.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111-112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Згідно вимог ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Одночасно суд констатує, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні закінчено і воно надійшло до суду, обвинувачений ОСОБА_4 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, так як всі речові докази, які мають значення у даному кримінальному провадженні були вилучені, а під час досудового розслідування проведені всі необхідні експертизи, висновки щодо яких містяться у матеріалах кримінального провадження. Також на думку суду у ОСОБА_4 немає потреби незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки під час досудового розслідування зазначених осіб було допитано з приводу обставин вчинення інкримінованих обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, кримінальних правопорушень. Крім того, суд враховує посередню характеристику обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи з наведеного, суд вважає, що для ОСОБА_4 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово. Застосування такого запобіжного заходу, з одного боку, забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням ОСОБА_4 , а з іншого боку, такий вид запобіжного заходу надасть обвинуваченому можливість повноцінно реалізовувати право на захист у даному кримінальному провадженні.

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без задоволення.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 289 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 09 вересня 2020 року включно.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі судового засідання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок у вигляді заборони залишати своє житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суд за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та до Хустського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1