Провадження №11-кп/801/881/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2020 року про продовження строку дії застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

В ході судового провадження прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що він, перебуваючи на волі, зможе чинити тиск на потерпілу, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт. Зазначили, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені, крім того ОСОБА_7 шкоди потерпілій не завдав, має постійне місце проживання та на утриманні матір похилого віку.

Суд дійшов до висновку про доцільність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 22 серпня 2020 року включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що в результаті дій ОСОБА_7 потерпілій не завдано матеріальної шкоди та не настало тяжких наслідків. Доказів того, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні не наведено, а сама лише тяжкість інкоримінованого обвинуваченому кримінального правопрушення не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, його підзахисний є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, проживав до затримання з матір`ю та братом.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано зважив на існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, до затримання не навчався та не працював, не має постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, злочин, у якому він обвинувачується, вчинив під час того, як був оголошений у розшук ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області, на розгляді якого перебуває інше кримніальне провадження відносно ОСОБА_7 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2020 року, якою продовжено строк дії застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 22 серпня 2020 року включно, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4