У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2020 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000440, відомості про яке 30.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000440, відомості про яке 30.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000440 від 30.09.2020 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду Воловецького селищного голови з 05.11.2015 року, будучи згідно зі ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою в органах місцевого самоврядування четвертої категорії, 7 рангу службовця, яка відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділена повноваженнями: на забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; здійснення керівництва апаратом ради та її виконавчого комітету; розпорядження бюджетними коштами, використання їх лише за призначенням, визначеним радою та яка згідно зі ч. 5 ст. 42 даного Закону несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, також відповідно до ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» як посадова особа органу місцевого самоврядування зобов`язаний: додержуватись Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечувати відповідно до своїх повноважень ефективну діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого, таким чином, будучи службовою особою даного органу, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з виконання будівельних робіт за кошти місцевого бюджету на території смт. Воловець, Закарпатська область вступив в позаслужбові корупційні стосунки із засновником та директором ТОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_7 та у період часу з вересня 2020 року по 10.11.2020 року за пособництва ОСОБА_8 вимагав і одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 80000 гривень за наступних обставинах.

У вересні 2020 року ОСОБА_6 , обіймаючи посаду Воловецького селищного голови, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, з метою особистого незаконного збагачення в смт. Воловець, Закарпатська область, пред`явив засновнику та директору ТОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_7 вимогу передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 80000 гривень за не створення штучних перепон щодо перемоги ТОВ «Свалява-Міськбуд» в тендерах на проведення публічних закупівель робіт і послуг на території Воловецької селищної ради, а також за безперешкодне прийняття виконаних будівельних робіт з капітального ремонту тротуарів на вул. Карпатській в смт. Воловець, Закарпатська область, які виконувалися ТОВ «Свалява-Міськбуд» на підставі договору підряду № 25 від 08.05.2019 року та їх оплату з місцевого бюджету.

Для реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_6 , 02.10.2020 року, об 11 год. 28 хв., знаходячись в підсобному приміщенні другого поверху кафе «Вікторія», що знаходиться за адресою: смт. Воловець, вул. Привокзальній, 7, при зустрічі з ОСОБА_7 отримав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 20000 гривень, як частину обумовленої ним суми неправомірної вигоди за не створення на території смт. Воловець штучних перепон в господарській діяльності, очолюваного ОСОБА_7 товариства.

Не зупинившись на цьому, 10.11.2020 року, о 12 год., ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні кафе в смт. Воловець Закарпатської області, під час чергової зустрічі з ОСОБА_7 повторно висловив останньому вимогу передачі частини неправомірної вигоди в розмірі 60000 гривень, при цьому в ході зустрічі ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_7 готовий надати грошові кошти в розмірі 60000 гривень повідомив йому про те, щоб він передав вказані кошти його знайомому ОСОБА_8 .

В свою чергу, ОСОБА_8 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, будучи залученим ОСОБА_6 як пособник, усвідомлюючи, що останній обіймає посаду Воловецького селищного голови та являється посадовою особою органу місцевого самоврядування, 10.11.2020 року, о 13 год. 40 хв., знаходячись на парковці кафе «Віраж» в м. Свалява, шосе Е471 (Київ-Чоп), за вказівкою останнього, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою свого та ОСОБА_6 протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер та караність своїх дій, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 60000 грн., в якості частини обумовленої раніше суми грошових коштів неправомірної вигоди, за не перешкоджання законній господарській діяльності ТОВ «Свалява-Міськбуд».

Таким чином, ОСОБА_6 у період часу з вересня 2020 року по 10.11.2020 року вимагав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 80000 гривень за не перешкоджання очолюваного останнім товариства законній господарській діяльності, та за пособництва ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_7 60000 гривень, після чого разом із ОСОБА_8 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Разом з тим, 10.11.2020 року, за добровільною згодою володільця майна ОСОБА_8 , наданою останнім за заявою від 10.11.2020 року, працівниками поліції, в період з 14.35 год. по 15.00 год. в м. Свалява на трасі Е741 Київ-Чоп (на парковці кафе-мотелю) було проведено огляд транспортного засобу мікроавтобуса «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , у ході якого виявлено та вилучено: червоний блокнот з рукописними записами; транспортний засіб мікроавтобус «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вищевказане майно та речі підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене 10.11.2020 року у ході огляду транспортного засобу мікроавтобуса «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у володінні і користуванні підозрюваного ОСОБА_8 , наступне майно та документи: червоний блокнот з рукописними записами; транспортний засіб мікроавтобус «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , заборонити власникам чи/та користувачам розпоряджатись та користуватись перерахованим майном, пріоритет визначення місця подальшого зберігання даного майна залишити за слідчими органу досудового розслідування.

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому подав рапорт, згідно з яким просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, при цьому останній подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та у клопотанні слідчого відмовити повністю.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000440, відомості про яке 30.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України.

З доданої до клопотання копії протоколу огляду місця події від 10.11.2020 року (огляд розпочато о 15.05 год. та закінчено о 15.35 год.), в м. Свалява, слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на підставі добровільної згоди ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд автомобіля «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено: червоний блокнот з рукописними записами; автомобіль «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2020 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на проведення обшуку згідно зі ст. 233 КПК України у рамках кримінального провадження № 0000440, відомості про яке 30.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Постановлено огляд автомобіля «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , що проводився слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 згідно з протоколом огляду місця події від 10 листопада 2020 року, під час якого виявлено та вилучено: червоний блокнот з рукописними записами; автомобіль «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 вважати проведеним відповідно до вимог закону з наданням дозволу на обшук.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, вилучене 10.11.2020 року під час огляду транспортного засобу мікроавтобуса «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебувало у володінні та користуванні ОСОБА_8 , а саме: червоний блокнот з рукописними записами, є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання у цій частині з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

На переконання слідчого судді, слідчий у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні у частині накладення арешту на інше майно мікроавтобус «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 . У даному випадку у поданому клопотанні слідчим не наведено правову підставу та не доведено мету накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб, як збереження речових доказів.

Надані слідчому судді матеріали, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених у клопотанні, диспозиції статті, за якою здійснюється досудове розслідування (ч. 3 ст. 368 КК України), не містять відомостей, які б давали розумні підстави вважати, що транспортний засіб, який є предметом арешту, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набутий кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, оскільки за викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалах обставинах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на транспортний засіб.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання в частині накладення арешту транспортний засіб слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000440, відомості про яке 30.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.11.2020 року під час огляду транспортного засобу мікроавтобуса «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебувало у володінні та користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: червоний блокнот з рукописними записами.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб мікроавтобус «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1