Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/2861/20
Провадження № 1-кс/572/624/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000700 від 06.08.2020 р.,-

В С Т А Н О В И В:
Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого посилалася на те, 24 листопада 2020 року ухвалою слідчого судці Сарненького районного суду в межах кримінального провадження №0000700, внесеного 06.08.2020 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240-1 КК України, накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року та передано на зберігання на територію штраф майданчику, який розташований за адресою вул. Барона Штейнгеля,1Д, с. Городок Рівненнської області.
До кримінального провадження, в межах якого накладений зазначений арешт на майно, ОСОБА_4 будь-якого відношення не має.
Разом з тим, арешт даного майна позбавив ОСОБА_4 можливості його використовувати для власних господарський потреб.
Вважаю, що накладений арешт може бути скасований, так як на даний час підстави для його накладення перестали існувати.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1Протоколу №1(1952р.)до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Вгогіитькі) проти Польші» від 22.06.2004 р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Адвокат ОСОБА_5 в поданій до суду заяві клопотання підтримав, просив задоволити.
Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 в поданій до суду заяві просив розглядати дане клопотання у його відсутність щодо скасування арешту транспортного засобу заперечив, просив залишити клопотання без задоволення.
Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.
Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
24 листопада 2020 року ухвалою слідчого судці Сарненького районного суду в межах кримінального провадження №0000700, внесеного 06.08.2020 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240-1 КК України, накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року та передано на зберігання на територію штраф майданчику, який розташований за адресою вул. Барона Штейнгеля,1Д, с. Городок Рівненнської області.
Метою ж накладення арешту на майно було забезпечення збереження речових доказів та проведення необхідних експертиз.
Разом з тим, на момент ухвалення рішення про накладення арешту ОСОБА_4 про таке судове засідання повідомлена не була, що унеможливило її участь у судовому засіданні та надання відповідних правовстановлюючих документів на дане майно, що могло б дати можливість слідчому судді зовсім по іншому оцінити відповідні ризики та наявність/відсутність підстав для накладення арешту.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 будь-якого відношення до даного кримінального провадження не має, рішення про повідомлення про підозру йому не приймалось та враховуючи те, що на даний час ОСОБА_4 позбавлена можливості правомірно використовувати належне їй майно, через що йому може бути спричинено істотної шкоди.
Враховуючи вищенаведене, скасування арешту тільки в частині заборони користування автомобілем на переконання слідчого судді не суперечитиме меті накладення арешту, як забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст.170,174,309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника власника (володільця) майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000700 від 06.08.2020 р. задоволити частково.
Змінити порядок і місце зберігання арештованого майна у кримінальному провадженні №0000700 від 06.08.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 240-1 КК України.
Зберегти арешт на автомобіль марки «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року, шляхом заборони його відчуження, без позбавлення права користування вказаним транспортним засобом, передати зазначений транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .
Зобов`язати ОСОБА_4 забезпечити належне зберігання арештованого майна і безперешкодно надавати доступ до нього слідчим слідчого відділення Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, для проведення слідчих дій та для перевірки стану збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1