УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1

за участю підозрюваного ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє як захисник підозрюваного ОСОБА_2 , на повідомлення йому про підозру від 22.08.2019 р. у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР №0010073 від 03.09.2018 р., про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена скарга.
Як убачається зі змісту скарги, адвокат ОСОБА_3 звертається до суду щодо вирішення питання про скасування повідомлення про підозру його підзахисному ОСОБА_2 , яке датоване 22 серпня 2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0010073, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України, з огляду на наступні доводи.
Як вказує захисник, слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві з вересня 2018 року розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010073, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 22 серпня 2019 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України. У той же час вказане повідомлення про підозру у будь-який належний спосіб, визначений КПК України, ОСОБА_2 не вручалось, а тому останній фактично не набув статусу підозрюваного, оскільки таке повідомлення про підозру направлялось поштовим відправлянням, яке повернулось без вручення, а фактично ОСОБА_2 дізнався про існування такого процесуального документу, коли його було затримано на підставі ухвали слідчого судді.
Окремо на обґрунтування скарги захисником зазначено, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких достовірно підтверджених відомостей, що вказують або встановлюють факти або інформацію причетності ОСОБА_2 до інкримінованих йому дій та у ньому не зазначено мотиву таких дій особи, що є обов`язковою складовою злочину, оскільки такі висновки слідчого базуються виключно на показаннях свідків, відносно яких здійснюється розслідування у іншому кримінальному провадженні щодо здійснення шахрайських дій, а особа, яка має статус потерпілого у провадженні з квітня 2020 року перебуває у розшуку в іншому кримінальному провадженні, що у свою чергу свідчить про те, що наведені у підозрі твердження органу досудового розслідування (слідчого) базуються виключно на припущеннях та домислах, а таке провадження здійснюється з метою неправомірного тиску на особу.
Також захисником наведено доводи про те, що відносно ОСОБА_2 будь-яких слідчих дій, окрім допиту, протягом 9 останніх місяців не проводиться, а усі клопотання сторони захисту щодо виконання слідчих та процесуальних дій залишаються без уваги та ігноруються.
За вказаних умов відповідно до національного законодавства, Конвенції про захист прав людини, практики Європейського суду з прав людини, захисник вважає, що підозра є необґрунтованою, просить суд повідомлення про підозру від 22 серпня 2019 року скасувати.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 доводи скарги підтримали та просили про її задоволення, оскільки слідчим не дотримано процесуального порядку повідомлення особи про підозру тощо.
Прокурор у кримінальному провадженні проти задоволення скарги заперечував, вказавши на те, що насьогодні фактично досудове розслідування завершено та надано доручення слідчому на виконання вимог ст. 290 КПК України щодо ознайомлення з матеріалами провадженні, у той же час сторона захисту ухиляється від ознайомлення. Окремо також вказав про те, що ОСОБА_2 повідомлено про нову підозру у межах вказаного кримінального провадження, а висновки слідчого щодо наявності винних дій останнього ґрунтуються на зібраних матеріалах кримінального провадження.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченомустаттею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Як вбачається з матеріалів, долучених до скарги, слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві з вересня 2018 року розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010073, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 289 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 22 серпня 2019 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, яке, у зв`язку із неможливістю вручення у день його складення у зв`язку із не встановленням фактичного місця перебування особи, було направлено ОСОБА_2 за останньою відомою адресою проживання поштовим відправленням.
Надалі, 18 жовтня 2019 року в ході затримання ОСОБА_2 згідно ухвали слідчого судді, йому було вручення вказане повідомлення про підозру.
Про дійсність вказаних обставин не заперечували учасники досудового провадження у судовому засіданні.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_2 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а саме у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а надалі ОСОБА_2 отримано особисто в ході затримання.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Аналізуючи зміст повідомлення про підозру, а саме щодо обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_2 , слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України.
Як вбачається із тексту повідомлення про підозру від 22 серпня 2019 року, ОСОБА_2 , у ньому вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_2 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень не є очевидно необґрунтованим, а тому слідчий суддя не бачить у висновках слідчого про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.
При цьому доводи сторони захисту про невиконання слідчим переліку слідчих дій, зокрема одночасного допиту з потерпілим, які, на думку захисника, могли б спростувати фактичні обставини підозри або довести невинуватість ОСОБА_2 , не знайшли у судовому засіданні свого підтвердження належними доказами та висновків суду не спростовують.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.276-278, 309, КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє як захисник підозрюваного ОСОБА_2 , на повідомлення йому про підозру від 22.08.2019 р. у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР №0010073 від 03.09.2018 р., про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України - відмовити
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1