Справа № 163/18/21
Провадження № 1-кп/163/70/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000122 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Вишнів Любомльського району Волинської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, середньої освіти, заміжньої, непрацюючої, раніше не судимої, особи без інвалідності,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона близько 23 години 16.11.2020, перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_1 , де остання зареєстрована, однак на даний час фактично не поживає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрала одну пару бувших у користуванні жіночих черевиків чорного кольору, належних громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає по АДРЕСА_3 , ринкова вартість яких, згідно висновку експерта станом на 16.11.2020 могла скрадати 273,33 гривні, чим своїми діями спричинила останній майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.1 ст.185 КК України - у таємному викраденні чужого майна.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованого їй кримінального проступку за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією її дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов наступних висновків.
За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою повністю.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, на момент укладення угоди було віднесене до кримінальних проступків. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що обвинувачена і потерпіла цілком розуміють положення ч.5 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а обвинувачений також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачена і потерпіла, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду.
Обвинувачена і потерпіла просили затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Предмети злочинного посягання, як речові докази згідно зі ст.100 КПК України слід повернути потерпілій в повне розпорядження.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в :

Угоду про примирення від 18.12.2020 у кримінальному провадженні
№ 0000122 від 24.11.2020, укладену потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і за цим законом призначити їй покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази :

- одну пару жіночих черевиків чорного кольору, яка зберігається в камері схову речових доказів Любомльського ВП ГУНП, повернути ОСОБА_4 .

Накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 30.11.2020 арешт скасувати.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок судових витрат на залучення експерта.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1