печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000787 від 24.09.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

24.10.2020 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000787 від 24.09.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.10.2020 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке складено слідчим за погодженням з прокурором.
Суть підозри зводиться до того, що слідчими слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві із 16.08.2019 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002729 за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), а саме квартирою що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також підроблення іншого офіційного документа, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до нотаріально посвідченого договору про задоволення вимог іпотекодержателя із 06.05.2020 право власності на предмет іпотеки, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_2 зареєстровано за іпотекодержателем ОСОБА_7 .
В період часу з 06.05.2020 по 31.05.2020, більш точний час встановити не вдалось, у не встановлених на даний час прокурорів Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за не створення перешкод останній для володіння, користування та розпоряджання належною їй квартирою.
Для реалізації свого злочинного умислу, невстановлені на даний час прокурори Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва протягом травня 2020, але не пізніше 31.05.2020, за не встановлених слідством на даний час обставин, залучили до вчинення злочину головного інспектора 3-го відділу управління оперативної підтримки Національної поліції ОСОБА_5 , який будучи обізнаним із злочинним умислом останніх спрямованим на отримання неправомірної вигоди надав свою добровільну згоду на спільне вчинення злочину.
На виконання розробленого злочинного плану, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , перебуваючи у не встановлених слідством місцях, в період часу з 06.05.2020 до 31.07.2020, використовуючи різні номери мобільного зв`язку неодноразово телефонував ОСОБА_7 , представлявся працівником поліції, намагався домовитись з нею про зустріч, під час якої мав намір висловити вимогу про надання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за не створення перешкод для володіння, користування та розпоряджання належною їй квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , однак остання від зустрічей відмовлялась та порадила спілкуватись із її співмешканцем ОСОБА_8 .
Через вказані обставини, у невстановлених прокурорів Київської міської прокуратури № 8 м. Києва та ОСОБА_5 виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за не створення перешкод для володіння, користування та розпоряджання квартирою, що належить його співмешканці ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, точний час слідством на встановлено, але до 20.07.2020, ОСОБА_5 , зателефонувавши до ОСОБА_8 , домовився про зустріч із останнім.
Під час вказаної зустрічі, яка відбулась в нічний час неподалік станції метро «Деміївська» у місті Києві (точної дати не встановлено, але до 20.07.2020), ОСОБА_5 в розмові із ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди, повідомив останньому, що йому відомо про те, що правоохоронними органами здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, під час якого досліджується достовірність документів, які були складені під час набуття ОСОБА_7 права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_5 у завуальованій формі дав зрозуміти ОСОБА_8 , що він разом із невстановленими прокурорами Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва, які мають відповідні повноваження, може створювати перешкоди для володіння, користування та розпоряджання квартирою що належить його співмешканці ОСОБА_7 .
Для створення умов, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, невстановленими прокурорами Київської міської прокуратури № 8 м. Києва ініційовано питання подачі до Святошинського районного суду міста Києва клопотання про накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 . За наслідками розгляду зазначеного клопотання, 20.07.2020 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вищевказану квартиру.
Під час наступної зустрічі, яка відбулася біля Центрального госпіталю МВС України за адресою: м. Київ, вул. Бердичівська, 1, (точної дати не встановлено, але не пізніше 31.08.2020) ОСОБА_5 , реалізовуючи виконання раніше розробленого злочинного плану, повідомив ОСОБА_8 , що під час досудового розслідування працівники правоохоронних органів і в подальшому будуть створювати перешкоди для володіння, користування та розпоряджання належною його колишній дружині ОСОБА_7 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, ОСОБА_5 висловив ОСОБА_8 вимогу про необхідність передачі останнім грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, за невчинення таких дій з боку працівників правоохоронних органів.
Із 28.08.2020 до групи прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0002729 від 21.04.2015 включено прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 .
Будучи включеним до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні та дізнавшись про злочинний план невстановлених на даний час прокурорів Київської міської прокуратури № 8 м. Києва та ОСОБА_5 , спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за не створення перешкод для володіння, користування та розпоряджання належною його колишній дружині ОСОБА_7 квартирою, ОСОБА_9 добровільно вирішив приєднатися до його реалізації, вступивши таким чином у злочинну змову з останніми.
Приблизно на початку вересня 2020 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , під час нотаріального посвідчення цивільного правочину із майном, стало відомо про те, що на квартиру, яка належить останній, згідно ухвали слідчого судді накладено арешт, у зв`язку з чим, у неї відсутнє право на розпоряджання даним майном.
Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, зустрівшись із ОСОБА_8 біля будинку № 51 на проспекті Лобановського в місті Києві, висловив вимогу останньому, про необхідність передачі йому, прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та іншим не встановленим прокурорами цієї прокуратури грошових коштів у сумі 10 000 доларів США за вжиття заходів для зняття арешту із квартири, яка належить ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також не створення перешкод для володіння, користування та розпоряджання даним майном у майбутньому.
ОСОБА_8 у зв`язку з вищевказаними подіями 25.09.2020, а ОСОБА_7 09.10.2020, звернулися до правоохоронних органів із відповідними заявами про протиправні дії ОСОБА_5 .
Під час зустрічі, яка відбулася 05.10.2020 біля будівлі № 51 по проспекту Лобановського в м. Києві, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та іншими невстановленими прокурорами Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди, повторно висунув вимогу ОСОБА_8 , про необхідність передачі йому, прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та іншим не встановленим прокурорами цієї прокуратури грошових коштів у сумі 10 000 доларів США за вжиття заходів для зняття арешту із квартири, яка належить ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також не створення перешкод для володіння, користування та розпоряджання даним майном у майбутньому.
Діючи за попередньою змовою із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час прокурорами вказаної прокуратури, на виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_5 09.10.2020 близько 15:00 год. під час зустрічі, яка відбулася біля будівлі 51, по проспекту Лобановського в м. Києві, одержав від ОСОБА_8 для себе, прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та інших не встановлених прокурорів цієї прокуратури першу частину неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на вказану дату було еквівалентно 141400 грн., за вжиття заходів для зняття арешту із квартири, яка належить ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також за невжиття заходів до накладення арешту на вказану квартиру у подальшому.
Після отримання від ОСОБА_8 першої частини неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на вказану дату було еквівалентно 141400 грн., ОСОБА_5 розподілив вказані кошти між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час прокурорами вказаної прокуратури.
Продовжуючи виконання розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 під час зустрічі, яка відбулася 20.10.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , повторно висунув вимогу останньому про необхідність передачі другої частини неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США за вжиття заходів для зняття арешту із квартири, яка належить ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також не створення перешкод для володіння, користування та розпоряджання даним майном у майбутньому.
Діючи за попередньою змовою із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний прокурорами вказаної прокуратури, на виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_5 22.10.2020 близько 19:20 год. під час зустрічі, яка відбулася неподалік буд. № 1 по вул. Феодосійській в м. Києві одержав від ОСОБА_8 для себе, прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та інших не встановлених прокурорів цієї прокуратури другу частину неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на вказану дату було еквівалентно 141350 грн., за вжиття заходів для зняття арешту із квартири, яка належить ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також за невжиття заходів до накладення арешту на вказану квартиру у подальшому.
Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час в ході досудового розслідування прокурорами вказаної прокуратури вимагав та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в загальній сумі 10 000 доларів США, що еквівалентно 282750 грн., що в 200 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди у великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вказані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для третьої особи за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
22.10.2020 о 19 год. 34 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому враховуючи обставини встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам.
Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 23.10.2020 р. о 19 год. 57 хв.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, та просили відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на його безпідставність та враховуючи недоведеність ризиків у кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, що слідчими Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000787, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2020, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
22.10.2020 о 19 год. 34 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.10.2020 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке складено слідчим за погодженням з прокурором.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації , при цьому перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, не погоджується з доводами сторони захисту про її не обґрунтованість, оскільки наявні дані які вказують на обґрунтованість підозри, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання доказах та відповідно підтверджуються:
- заявою про вчинення злочину ОСОБА_8 ;
- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 щодо вимагання неправомірної вигоди;
- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 щодо вимагання неправомірної вигоди;
- матеріалами виконання доручень слідчого, які надійшли зі Служби безпеки України;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 22.10.2020;
- протоколом огляду в місці затримання ОСОБА_5 від 22.10.2020, відповідно до якого вилучено частину предмету неправомірної вигоди;
- протоколом затримання ОСОБА_9 від 23.10.2020;
- протоколами обшуків від 22.10.2020 та речами і документами, вилученими в ході їх проведення;
- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності;
- матеріалами розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій;
- копією особової справи ОСОБА_9 .
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваній запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із ризиками, на які вказує сторона обвинувачення в клопотанні та про які прокурор наголошував у судовому засіданні.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
В клопотанні слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрювана особа може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, згідно примітки до ст. 45 КК України, указаний злочин віднесено до корупційних, що унеможливлює звільнення від покарання та його відбування.
Прокурор вказує, що досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим. Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідство вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Тим більше, що відомості про міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_5 , яких було б достатньо для утримання в місці його проживання, відсутні.
Проте, в даному випадку слідчий суддя до вказаного ризику відноситься критично, оскільки його обґрунтування досить формальне та не наведено фактичних аргументів в розрізі особи підозрюваного та відповідно даного кримінального провадження.
Також, сторона обвинувачення вказує, що досить вірогідним є ризик можливого незаконного впливу на свідків, а саме: на свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , службових осіб Святошинського УП ГУНП у м. Києві, працівників Київської місцевої прокуратури № 8, які мають реальний доступ до матеріалів кримінального провадження № 0002729 та вплив на хід досудового розслідування, та враховуючи вагомість посади підозрюваного, який може, відповідно до його статусу впливати та вказаних осіб та їх процесуальну діяльність, а тому їх показання свідчать про їх значущість для доведення обставин, які підлягають доказуванню. Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Окрім цього, слідчий в клопотанні вказує, що незважаючи на тяжкість та зухвалість інкримінованого підозрюваному діяння, а також на міру покарання, яка загрожує підозрюваному, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вчинятиме дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, збір яких на даний час досудовим розслідуванням не завершено, що значно вплине на процес доказування вини підозрюваного. Так до цього часу не вилучено частину грошових коштів, які передавались під контролем за допомогою яких узгоджував, планував вчинення злочину стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Проте, стороною обвинувачення на думку слідчого судді, дані ризики в повному обсязі доведено не було та з урахуванням їх характеру їм можливо запобігти шляхом покладення на підозрюваного відповідних обов`язків.
Також, слідчим в клопотання зазначено, що про ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить можливість приховати ОСОБА_10 майно, яке підлягає конфіскації, доходів, одержаних унаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На переконання слідчого судді, дійсно вказаний ризик не можна не приймати до уваги, проте до його обґрунтування слідчим, відноситься критично.
Підсумовуючи вказане, все ж слід зазначити, що на переконання слідчого судді, в світлі встановлених обставин кримінального провадження, зазначені ризики все ж наявні, проте доказів, того що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти слідчому судді не надано, а відтак слід вважати, що такі відсутні.
Слідчий суддя вважає, що вказані ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особою під вартою й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_10 є невиправданим, а таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, а відтак клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.
Враховуючи вказане, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Долучені до клопотання докази, містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, проте в своїй сукупності це не може переконливо свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_10 .
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000787 від 24.09.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000787 від 24.09.2020, строком на два місяці, а саме до 20.12.2020 включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з свідками/потерпілими/підозрюваними по даному кримінальному провадженню, визначеними слідчим/прокурором;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000787 від 24.09.2020.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1