Справа № 192/1820/20
Провадження № 1-в/192/577/20
Ухвала
Іменем України

"08" грудня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» відносно засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Нікополь, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, про звільнення від покарання або пом`якшення покарання,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 .

Початок строку: 25.06.2020 року

Кінець строку: 04.08.2021 року

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України відносно засудженого.

В судове засідання представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засуджений не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду клопотання належним чином, згідно поданої заяви просять розглядати клопотання у їх відсутність (а.с. 11).

Враховуючи, положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб, які не з`явились.

Суд, вислухавши, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України, при цьому при визначені остаточного покарання судом за сукупністю кримінальних правопорушень за ст. 70 КК України, покарання за ч. 1 ст. 309, було поглинуто покаранням за ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 8-10).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно з яким було внесені зміни до КК України, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, враховуючи, що при визначені остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, судом було визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за ч. 1 ст. 309 КК України більш суворим за ч. 2 ст. 289 КК України, тому підстав для задоволення клопотання та звільнення від покарання або пом`якшення покарання засудженому немає.

На підставі викладеного, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 5, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» відносно засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1