БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/737/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000039 від 17.08.2020р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Каховського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, непрацюючого, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2020р. за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та звільненого 20.05.2020р. по відбуттю покарання, -

в скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1, 2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 16 серпня 2020 року близько 18-00 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території господарського двору мешканки АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , де він також проживає, під час сварки на ґрунті неприязних відносин умисно наніс останній два удари рукою по обличчю, в результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження у вигляді синця правої лобно-очної ділянки обличчя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_4 17 серпня 2020 року близько 15-00 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні житлового будинку мешканки АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , де він також проживає, під час сварки на ґрунті неприязних відносин умисно наніс останній удар ножем у праву частину грудної клітки, в результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої молочної залози, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткотривалий розлад здоров`я, строком не більше 21 дня.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що ввечері 16 серпня 2020 року він прийшов додому у стані сильного алкогольного сп`яніння і в ході сварки зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 двічі вдарив її рукою по обличчю. Наступного дня близько обіду він також прийшов додому в нетверезому стані, а коли повернулась співмешканка ОСОБА_5 , то почав з нею сваритися, нищив господарське майно і один раз ножем вдарив її в груди, після чого його забрали до поліції. Не заперечує виникнення наявних у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень від його дій. Погоджується, що вчинив неправильно, був під дією алкоголю, розкаюється в скоєному, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що протягом 17 років спільного подружнього життя з ОСОБА_4 той неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, але вона постійно пробачала й до правоохоронних органів не зверталась. Ввечері 16 серпня 2020 року ОСОБА_4 прийшов додому дуже п`яний, на подвір`ї вчинив сварку, безпричинно нецензурно лаявся, розбив вікно, хотів підпалити домогосподарство, а коли вона намагалася завадити йому це зробити, то почав битися, вдаривши її двічі рукою по обличчю, внаслідок чого в неї утворилися синці. 17 серпня 2020 року в після обідній час вона з лікарні повернулась додому й побачила ОСОБА_4 , який знову перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, дебоширив, нищив майно, погрожував вбити й у приміщенні будинку один раз кухонним ножем вдарив її в область правої грудини, внаслідок чого в неї пішла кров і вона вимушена була звернутися за медичною допомогою, а ОСОБА_4 забрала поліція. Стверджує, що ОСОБА_4 байдуже ставиться до сім`ї, вона та діти бояться його й переживають за своє життя та здоров`я, в зв`язку з чим наполягає на призначенні обвинуваченому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого й стосуються речових доказів.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілу, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України; своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.2 ст.125 КК України. За сукупністю ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення (проступки), передбачені ч.1, 2 ст.125 КК України і його дії органом дізнання кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілої.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, розлучений, не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, повторність та рецидив.

Потерпіла наполягає на засудженні ОСОБА_4 та призначенні йому реального покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, виходячи з характеру та тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючої та ряду обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчинених ним діянь, відсутності постійного місця роботи та легальних джерел доходу, позиції потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді реального обмеження волі.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Застосування ж до ОСОБА_4 більш м`яких видів покарання, передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України (штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт), суд вважає неможливим, оскільки обвинувачений не працює, легальних джерел доходу не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і скоїв дані кримінальні правопорушення (проступки) за спливом короткого строку після звільнення від відбуття реального покарання в період непогашеної судимості за попередні злочини.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Речові докази по справі: ніж, який знаходиться в Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, - знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1