Провадження № 11-кп/4820/503/20
Справа № 682/522/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Славутськимміськрайонним судом кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 27 січня 2020 року, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_11 на вирок Шепетівськогоміськрайонного суду від 25 травня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівськогоміськрайонного суду від 25 травня 2020 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прикордонна УлашанівкаСлавутського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні якого двоє малолітніх дітей, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше несудимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю, крім житла.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з 25 травня 2020 року.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 січня 2020 року по 24 травня 2020 року включно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_9 залишено попередній - тримання під вартою.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. ГоловліСлавутсього району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_3 , не працюючого, раніше несудимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю, крім житла.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 постановленорахувати з 25 травня 2020 року.

Зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покараннястрок попереднього ув`язнення з 27 січня 2020 року по 24 травня 2020 року включно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_10 залишено попередній - тримання під вартою.

Витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №12.1-0063:20 від 31.01.2020 року в сумі 628 гривень 04 копійки, судової дактилоскопічної експертизи №4.6-0047:20 від 30.01.2020 року в сумі 942 гривні 06 копійок, судово-трасологічної експертизи №4.1-0044:20 від 03.02.2020 року в сумі 1884 гривні 12 копійок, а всього 3454 гривні 22 копійки, стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у дохід держави з кожного по 1727 (одній тисячі сімсот двадцять сім) гривень 11 копійок.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 25 січня 2020 року близько 23 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_12 , де без реєстрації проживає її син потерпілий ОСОБА_11 .
Зайшовши до розташованого на території вказаного домоволодіння будинку з дозволу ОСОБА_11 , під приводом повернення потерпілим неіснуючого боргу, з метою подолання його опору у неправомірному заволодінні майном, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснили напад на потерпілого, застосувавши до нього насильство, небезпечне для життя та здоров`я, a саме почали спільно наносити потерпілому тілесні ушкодження.
Перебуваючи у кімнаті будинку ОСОБА_9 , взявши до рук господарську сокиру, яка знаходилася у кімнаті між ліжком та тумбою, обухом сокири наніс потерпілому не менше чотирьох ударів в нижню частину ніг та не менше двох ударів в обличчя. Крім того, ногами наніс не менше трьох ударів по ногах потерпілого. Також, ОСОБА_10 наніс не менше трьох ударів кулаками рук по тулубу потерпілого.
Надалі, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 вийшли з будинку та подвір`я потерпілого на вулицю, де зустріли односельців, у яких ОСОБА_11 попросив про допомогу. Скориставшись тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали розмовляти з перехожими, ОСОБА_11 повернувся до будинку, зачинивши за собою двері на засув.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 повернулися на подвір`я потерпілого, де шляхом вибивання ногами вхідних дверей, проникли до будинку та здійснили напад на потерпілого, застосувавши до нього насильство небезпечне для життя та здоров`я, а саме ОСОБА_9 за верхній одяг витягнув потерпілого на вулицю та штовхнув на землю.
В той час, коли потерпілий перебував на землі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , притискаючи його до землі, не даючи змоги піднятися, почали наносити потерпілому ОСОБА_11 численні удари в різні частини тіла. ОСОБА_9 кулаками рук наніс потерпілому не менше десяти ударів в тулуб, обухом сокири не менше п`яти ударів в тулуб та не менше чотирьох ударів в обличчя, також наніс один удар гострою частиною сокири в область верхньої губи, здавлював руками шию потерпілого. В цей час ОСОБА_10 тримав потерпілого, затуляв рукою рот потерпілого, щоб останній не покликав на допомогу, а також наніс потерпілому не менше трьох ударів в обличчя та ліву частину тулуба.
Під час нападу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку, синця лівої вушної раковини, синця нижньої повіки та лівої скулової ділянки обличчя, закритого перелому кісток носа із зміщенням, садно спинки носа, садно правої передвушної ділянки голови, синець з осадженням правої скулової ділянки обличчя, садно підщелепної ділянки справа, внутрішньошкірний крововилив лівої скулової ділянки обличчя, внутрішньошкірний крововилив ділянки лівої щоки, забійної наскрізної рани верхньої губи, осаднення з внутрішньошкірними крововиливами по лівій боковій поверхні шиї, двох синців передньої поверхні лівої гомілки, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; закритої травми грудної клітки зліва, перелому дев`ятого ребра зліва, восьми синців лівої бокової поверхні грудної клітки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «3110с», вартістю 240 грн., який випав у потерпілого під час нанесення йому тілесних ушкоджень.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи кваліфікацію та доведеність вини ОСОБА_9 просить вирок в частині призначення покарання ОСОБА_9 змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначити покарання із застосуванням ст.75, 76 КК України. При цьому вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі взяв до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винного, позицію потерпілого щодо визначеної міри покарання та ніші обставини, зокрема визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому та вартість його лікування закладу охорони здоров`я. Крім того зазначає, що суд не в повній мірі взяв до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має міцні соціальні зв`язки, оскільки є одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем реєстрації характеризується позитивно та відсутність жодної обставини, яка обтяжує покарання.
Потерпілий ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі просить вирок відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 змінити, призначити покарання з випробуванням. При цьому вказує, що жодних претензій до обвинувачених немає, шкода йому відшкодована повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримку доводів поданої ними апеляційної скарги, та які підтримали апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 на підтримання апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_11 , думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненому злочині при викладених вироку обставинах доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченими.

Їх дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Покарання обвинуваченим призначене у відповідності до вимог ст.65 КК України із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, фактичних обставин справи, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також із врахуванням тих обставин, на які захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_8 посилається у своїй апеляційній скарзі.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, при призначенні покарання, місцевим судом враховано вид та розмір покарання, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, роль кожного з обвинувачених, особи винних, обставини, що пом`якшують їх покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, який обвинувачених пробачив, просить не позбавляти їх волі.

ОСОБА_9 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працевлаштований, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та органах пробації не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_10 є особою молодого віку, сирота, не одружений, не працює, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та органах пробації не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повне відшкодування завданої шкоди потерпілому, добровільне відшкодування вартості лікування потерпілого закладу охорони здоров`я, вибачення перед потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.

За наведених обставин, суд вірно призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. В той же час, врахував наявність декількох обставин, що пом`якшують їх покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які його обтяжують, з врахуванням їх осіб, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, мають постійне місце проживання, за яким позитивно характеризуються, та міцні соціальні зв`язки, ОСОБА_10 молодий за віком, ОСОБА_9 одружений має на утриманні двох малолітніх дітей, повне відшкодування завданої злочином шкоди, думки потерпілого та відсутності претензій з його боку, незначну активність дій ОСОБА_10 , суд вірно призначив обвинуваченим основне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 187 КК України, з конфіскацією 1/2 частини майна, крім житла.

Враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, підстав для застосування вимог ст. 75 КК України обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 колегія суддів не знаходить.

Враховуючи викладе, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_11 такими, що на увагу не заслуговують.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівськогоміськрайонного суду від 25 травня 2020 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: