"27" січня 2021 р. Справа № 363/390/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №000021 внесеного до ЄРДР 22.01.2021 року про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №000021 від 22.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.
Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 22.01.2021 року о 13:24 год. до чергової частини Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, надійшло повідомлення про те, що на береговій лінії р. Дніпро в с. Лютіж Вишгородського району Київської області виявлено незаконне розриття берегової лінії та встановлення бетонних плит, без дозвільних документів.
Вказані відомості 22.01.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.
В ході огляду місця події, що проводився 22.01.2021 року в період часу з 14:06 год. по 15:30 год. на береговій лінії р. Дніпро, поблизу будинку АДРЕСА_1 , виявлено розриття верхнього шару піску, наявний насип каміння. Крім цього, на відстані 30 м. від берегу виявлено екскаватор колісний марки «JCB» модель «JS160W» заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 жовтого кольору на колесах якого наявний пісок.
Власником вказаного екскаватора являється ОСОБА_4 , 22.01.2021 року вилучено екскаватор колісний марки «JCB» модель «JS160W» заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 жовтого кольору, однак у зв`язку з габаритним розміром транспортного засобу, його передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та поміщено на територію СТ «Дніпро» в с. Лютіж Вишгородського району Київської області та опечатано.
Крім того, 22.01.2021 року екскаватор колісний марки «JCB» модель «JS160W» заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 жовтого кольору постановою слідчого визнано речовим доказом.
На підставі викладеного слідчий ОСОБА_3 просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме на екскаватор колісний марки «JCB» модель «JS160W» заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 жовтого кольору, власником якого є ОСОБА_4 .
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення, слідчий зазначає про необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримала з підстав викладених у ньому та просила задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання та просив відмовити в його задоволенні.
Заслухавши слідчого, власника майна ОСОБА_4 , дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи слідчого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти з метою забезпечення його зберігання та використання як речового доказу у справі.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як передбачено ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В ході аналізу матеріалів клопотання встановлено, що в обґрунтування правової підстави необхідності накладення арешту майна, слідчий посилається на протокол огляду місця події, відкритої ділянки місцевості, що знаходиться адресою: Київська область Вишгородський район, с. Лютіж СТ «Міраж» поблизу будинку №66, а саме берегової лінії р. Дніпро.
Крім того, слідчий суддя враховує, що визнання слідчим у постанові від 22.01.2021 року вказаного екскаватора і з цих підстав речовим доказом, не відповідає критеріям, визначеним у ч.1 ст.98 КПК України, оскільки дії пов`язані з використанням техніки не утворюють об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.
Таким чином, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог статті 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно.
Крім того, відповідно до вимого чинного Кримінально-процесуального Законодавства, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.
За таких обставин, слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Також, в матеріалах клопотання про арешт майна відсутні докази, що вищезазначене майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, або є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, воно не містить переліку наявних ризиків, що доводять необхідність такого арешту, у клопотанні слідчого відсутні доводи про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.
Вищезазначене майно не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, тому підстави для накладення арешту на зазначене майно відсутні.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що у разі накладення арешту на зазначене майно, це буде перешкоджати власнику користуватися та розпоряджатися майном.
За змістом положень КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя відмовляє у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.
Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідного майна.
Також вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб. Так, з матеріалів клопотання випливає, що підозра за вказаним кримінальним провадженням нікому не пред`явлена, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надані. Клопотання про арешт майна не конкретизоване.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що не доводить необхідність арешту майна, з метою вказаною у клопотанні, та яке явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 131, 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 28.01.2021 року о 14-10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1