Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/171/16-к
Провадження № 1-кп/506/10/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Окни в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 10.02.2016 року за №0000061 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Черняхів Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працює, раніше судимого:

1/ 12.02.2014 року Черняхівським районним судом Житомирської області

за ч.1 ст.185 КК України до 200 г громадських робіт;

2/ 17.04.2015 року Черняхівським районним судом Житомирської області

за ч.ч.2, 3 ст.185, ст.75 КК України - до 4 років позбавлення полі, з

випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

та сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2015 року о 20:00 год., ОСОБА_4 , спільно з особою та за пропозицією цієї ж особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яке в подальшому було закрито через смерть зазначеної особи, прибули в с.Чорна Красноокнянського / після перейменування Окнянського/ району Одеської області з метою скоєння таємного викрадення майна у ОСОБА_7 .

Скориставшись відсутністю господаря, в цей же день та час , ОСОБА_4 ,будучи раніше судимим за злочини проти власності, в період іспитового строку за попереднім вироком суду, спільно з особою та за пропозицією цієї ж особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яке в подальшому було закрито через смерть зазначеної особи, реалізуючи зазначений злочинний намір щодо таємного викрадення майна ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, шляхом віджимання вхідних дверей, проник в приміщення літньої кухні, яка належить ОСОБА_7 та яка розташована в с. Чорна Окнянського району Одеської області, і з метою особистого збагачення, викрав: пляшку горілки «Русский размер» об`ємом 0,5 л вартістю 85 грн, бринзу вагою 1 кг вартістю 30 грн, свинячу ніжку вагою 2,5 кг - вартістю 75 грн за 1 кг, на загальну суму 187,5 грн., чоловічі берци 42 розміру б/в - вартістю 200 грн., спортивні штани теплі синтепонові б/в - вартістю 120 грн., штани спортивні б/в - вартістю 75 грн., спортивні штани марки «Адідас» б/в - вартістю 100 грн., сорочку вельветову б/в - вартістю 160 грн., мобільний телефон марки «Соні Еріксон» б/в - вартістю 300 грн., шапку спортивну в`язану б/в - вартістю 45 грн., мобільний телефон марки «Міні» б/в вартістю 200 грн., ліхтар «поліцейський» б/в вартістю 225 грн., ліхтар на світло діодах б/в - вартістю 175 грн., бінокль 12 кратний б/в вартістю 550 грн, троє чоловічих плавок вартістю 40 грн., за одні, а всього на загальну суму 120 грн, годинник марки «Польот», разом із золотим браслетом із трьома різновидами золота (червоне, жовте, біле ) вагою 65,2 г вартістю 1200 грн за 1 г на загальну суму 78240 грн., годинник марки «ulysse-nardin», разом з каучуковим ланцюгом вартістю 1250 грн., перстень чоловічий золотий із платиною із вставками натуральних камінців вагою 9 г по ціні 1200 грн за 1 г на суму 10800 грн., золотий затискач на краватку, разом із золотим ланцюгом вагою 16 г по ціні 1200 грн за 1 г на суму 19 200 грн.

Крім того, в цей же день та час, ОСОБА_4 , спільно з особою та за пропозицією цієї ж особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яке в подальшому було закрито через смерть зазначеної особи, продовжуючи злочинні дії , проник до майстерні, яка розміщена на території того ж господарства, звідки таємно у групі осіб викрав електродриль марки «Макіта» б/в - вартістю 320 грн., куто-шліфовальну машинку марки «ДВТ» б/в - вартістю 270 грн., бензопилу «Shtil 180» б/в - вартістю 2000 грн.

Всього ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яке в подальшому було закрито через смерть зазначеної особи, було завдано потерпілому значної шкоди на загальну суму 114652,5 грн.

Крім того, в цей же день та час , ОСОБА_4 , спільно з особою та за пропозицією цієї ж особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яке в подальшому було закрито через смерть зазначеної особи, продовжуючи злочинні дії, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли в господарське приміщення, яке належить ОСОБА_7 та розташоване за адресою: с.Чорна Окнянського району Одеської області, скориставшись відсутністю господаря, без його дозволу (незаконно), умисно, повторно заволодів його мотоциклом «Ява» 350 д.н. НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , вартістю 4700 гривень.

Вказаним транспортним засобом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що його знайомий ОСОБА_10 , з яким він разом працював в м.Одеса, запропонував йому поїхати в с.Чорна Окнянського району до ОСОБА_11 , який ,зі слів ОСОБА_10 , був йому винен гроші за роботу і не віддав, при цьому ОСОБА_7 мав, зі слів ОСОБА_12 , достатньо коштів та майна, які можна викрасти. Він погодився і вони разом приїхали в с.Чорна Окнянського району, прийшли до будинку ОСОБА_7 , і в той час вдома нікого не було. Вони зламали вхідні двері в веранду будинку ,намагалися зайти у будинок , але не змогли і тоді проникли в літню кухню, віджавши знайденою в майстерні сокирою вхідні двері. Вони зайшли у будинок, у якому ОСОБА_10 вільно орієнтувався. Він залишився у коридорі, а ОСОБА_10 у будинку забрав речі, коштовності ,а він взяв у холодильнику продукти харчування. Потім вони пішли у господарське приміщення, де перед тим взяли сокиру, забрали звідти куто-шліфувальну машинку , електродриль, бензопилу. Після цього ОСОБА_13 сказав ,що у господарському приміщенні поряд з будинком ОСОБА_7 може знаходитися мотоцикл .Вони пішли туди, зірвали замок і виявили там мотоцикл «Ява». Все викрадене вони склали в знайдені в господарстві мішки і поїхали в напрямку м. Котовськ. За кермом був ОСОБА_14 . Від`їхавши трохи від с.Чорна, частину викраденого - деякі речі, куто-шліфувальну машинку та електродриль вони залишили у лісосмузі, так як неможливо було при русі все втримати в руках. Десь біля с.Дем`янівка в мотоциклі закінчився бензин і вони залишили його у лісосмузі, а самі пішки пішли до м.Котовськ. Там ОСОБА_13 здав золотий перстень в ломбард, вони купили одяг, взуття , випивки та їжі , а потім на електричці поїхали в м.Одесу. В ОСОБА_15 продали бензопилу, в ломбарді десь біля кінотеатру «Родіна» ОСОБА_13 здав браслет від золотого годинника та затискач, нібито, зі слів останнього, отримавши 14000 грн. Трохи грошей ОСОБА_13 дав йому, а інші витрачав на власний розсуд. Потім вони їздили на Західну Україну, там ОСОБА_13 подарував сережки; ще вони були у Вінниці, де через якогось безпритульного з паспортом здали у ломбард корпус від золотого годинника. Фактично всі отримані від крадіжки гроші вони проїли та пропили. У Вінницькій області він і повідомив поліцію про скоєння ними крадіжки. Зараз він шкодує про вчинене, а тоді йому потрібна була лише випивка, так як на той час він зловживав спиртними напоями.

Потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що у с.Чорна Окнянського району він має приватний будинок, у якому періодично проживає. У кінці листопада 2015 року йому зателефонував сусід та повідомив, що у нього в будинку відкриті двері. Коли він приїхав, то побачив, що двері і в будинок, і в літню кухню зламані, а з літньої кухні зникли гроші, коштовності, одяг, предмети побуту, продукти харчування. Із господарського приміщення зникли бензопила, кутошліфувальна машина та електродриль, з іншого господарського приміщення зник мотоцикл ОСОБА_16 . Він одразу викликав поліцію, але пізніше виявив, що було також викрадене і інше майно , в тому числі і титанові диски на автомобіль. Коли йому стало відомо, хто саме скоїв крадіжку, то був дуже здивований , так як ОСОБА_17 , з яким ОСОБА_18 скоїв крадіжку , був його хорошим знайомим ,навіть деякий час проживав у нього і останньому було відомо, де що знаходиться у нього в господарстві та в будинку. Пізніше у лісосмузі було знайдено його мотоцикл Ява, в іншій лісосмузі одяг, берци, кутошліфувальну машинку та електродриль. Пізніше були повернуті телефон, годинник з каучуковим браслетом та пара сережок, при цьому кутошліфувальна машина, електродриль, телефон, годинник з каучуковим браслетом були несправні.

Судом також були досліджені письмові докази :

- витяг із ЄРДР від 28 листопада 2015 року за №0000155, згідно з яким за повідомленням ОСОБА_7 від 27.11.2015 року внесена інформація по факту виявлення ним крадіжки з його літньої кухні та госпприбудов в ніч на 27 листопада 2015 року на приблизну суму 10000 грн / т.1, а.п.82/;

- витяг із ЄРДР від 10 лютого 2016 року за №0000061 щодо реєстрації виділених відносно ОСОБА_4 матеріалів кримінального провадження у зв`язку із оголошенням розшуку останнього /т.1, а.с.88/;

- протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення , у якій останній повідомляє, що в ніч з 26 на 27 листопада 2015 року невідома особа проникла до його літньої кухні в с.Чорна Красноокнянського району та викрала ювелірні вироби ,предмети одягу та 4000 грн ; з майстерні - робочі інструменти , із складського приміщення мотоцикл Ява ,держномер 83-88 ОДК. / т.1, а.п.89/;

- протокол огляду від 27 листопада 2015 року ,з фототаблицями, домоволодіння ОСОБА_7 в с.Чорна Красноокянського району, в ході якого було виявлено, що вхідні двері в літню кухню на момент огляду відчинені, але запірний пристрій знаходиться у закритому стані. На вхідних дверях у господарську прибудову /майстерню/ зірваний навісний замок, на вхідних дверях у господарську прибудову, де ,зі слів потерпілого ОСОБА_7 , знаходився мотоцикл Ява, будь-які запірні пристрої відсутні. /т.1, а.с.90-94/;

-протокол огляду від 01 грудня 2015 року, з фототаблицями , ділянки лісу урочища Сардарове ,яка знаходиться в південно-західній частині від с.Дем`янівка Красноокнянського району , в 600 м від автодороги Кіровоград-Платонове, де було виявлено мотоцикл Ява-350 червоного кольору держномер НОМЕР_1 / т.1, а.с.111-113/;

- розписка ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції мотоциклу Ява -350 червоного кольору держномер НОМЕР_1 / т.1 ,а.с. 114/;

- протокол огляду від 08 грудня 2015 року, з фототаблицями , в ході якого в м.Калинівка Вінницької області ОСОБА_10 із своєї барсетки видав годинник «ulysse nardin» з каучуковим браслетом та мобільний телефон марки «Соні Еріксон» , пояснивши при цьому, що вказані речі ним разом з ОСОБА_4 були викрадені у листопаді 2015 року із домогосподарства мешканця с.Чорна Красноокнянського району ОСОБА_7 / т.1, а.с. 116-118/;

- протокол огляду від 08 грудня 2015 року, з фототаблицями , узбіччя дороги на відстані 2 км від с.Чорна Красноокнянського району , в ході якого ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вказали на місце, де ними були залишені речі, які вони викрали в кінці листопада 2015 року із домогосподарства ОСОБА_7 - чоловічі берци 42 розміру , електродриль марки «Макіта» та куто-шліфовальна машинка марки «ДВТ», які знаходилися у полімерному мішку білого кольору, а далі були виявлені 3 пари спортивних штанів та сорочка вельветова / т.1, а.с. 119-122/;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 10 грудня 2015 року, в ході якого потерпілому ОСОБА_7 було пред`явлено для впізнання мобільні телефони, і під №3 він впізнав мобільний телефон марки «Соні Еріксон»,який у нього був викрадений, назвавши при цьому номер мобільного телефону дружини ОСОБА_19 ,при введенні літери ОСОБА_20 висвітився вказаний номер як номер ОСОБА_19 / т.1, а.с. 122-123/;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 10 грудня 2015 року, в ході якого потерпілому ОСОБА_7 було пред`явлено для впізнання електродрилі , і під №1 він впізнав електродриль марки «Макіта» , яка в нього була викрадена з літньої кухні / т.1, а.с. 124-126/;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 10 грудня 2015 року, в ході якого потерпілому ОСОБА_7 було пред`явлено для впізнання годинники ,і під №2 він впізнав годинник «ulysse nardin» з каучуковим браслетом, який в нього був викрадений з літньої кухні / / т.1, а.с. 127-128/;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 10 грудня 2015 року, в ході якого потерпілому ОСОБА_7 було пред`явлено для впізнання куто-шліфовальні машинки , і під №2 він впізнав куто-шліфовальну машинку марки «ДВТ» , яка в нього була викрадена з літньої кухні / т.1, а.с. 129-130/;

- розписка ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції годинника «ulysse nardin» з каучуковим браслетом, мобільного телефону марки «Соні Еріксон» , електродрилі марки «Макіта» , куто-шліфовальної машинки марки «ДВТ» ,сережок марки «Тюсо», чоловічих берців 42 розміру, 3-х пар спортивних штанів та сорочки вельветової / т.1,а.с. 131/;

- протокол слідчого експерименту від 27 листопада 2017 року , в ході якого підозрюваний ОСОБА_4 показав та розказав, де саме вони з ОСОБА_10 залишили в лісі неподалік траси Кіровоград-Платонове, неподалік с.Дем`янівка Красноокнянського району мотоцикл «Ява», який вони викрали в с.Чорна Красноокнянського району в домогосподарстві ОСОБА_7 / т.1, а.с. 149-150/;

- довідки про вартість свинини, бензопилки «Штиль», мобільного телефону «Міні», ліхтарика поліцейського, ліхтарика на світодіодах, біноклю 12кратного,мобільного телефону марки «Сони Еріксон», електродрилі марки «Макіта», кутошліфувальної машинки «ДВТ», спортивних штанів сентипонових, спортивних штанів марки «Адідас», спортивних штанів, сорочки вельветової, шапки спортивної, берців чоловічих, чоловічих плавок /т.1, а.с. 99-100,104-110/;

- довідки про вартість горілки «Русский размер» та бринзи /т.3 , а.с. 135-136/

- довідку ФОП « ОСОБА_21 » /магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 »/ ,що вартість золота станом на листопад 2015 року становила 1200 грн за 1 г / т. 3 , а.с.80/

Відповідно до постанов від 01 грудня 2015 року та 10 грудня 2015 року, все вилучене було визнано речовими доказами / а.п. 138-140/

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору достатності, допустимості та достовірності , суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого доведена повністю, і дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло та інше приміщення, що завдала значної шкоди потерпілому та за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Разом з тим, суд вважає, що з обвинувачення слід виключити інкримінування викрадення 2-х пар сережок марки «Тюсо» ,так як ні органом досудового розслідування, ні прокурором не надано жодних достовірних доказів вартості вказаного майна. Більше того, незважаючи на те, що відповідно до пояснень потерпілого та його ж розписки, яка надана прокурором як письмовий доказ, одна пара сережок марки «Тюсо» була повернута потерпілому , інформацію про те , хто та яким чином передав органу досудового розслідування вказані сережки до повернення їх потерпілому, суду надана не була. У подальшому будь-яких процесуальних документів щодо огляду цих сережок, їх впізнання потерпілим не складалося, збирання інформації щодо вартості цих сережок органом досудового розслідування не здійснювалося. Крім того, передані потерпілому сережки не визнавалися речовими доказами . Тому суд вважає, що за таких обставин інкримінувати обвинуваченому викрадення майна, яке органами досудового розслідування фактично не встановлено ,як і не встановлена його вартість ,неможливо .При цьому суд виходить і положень ст. 62 Конституції України , де зазначено ,що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, що відносяться згідно ст.12 КК України до категорії тяжких, також повною мірою вивчено особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиросердно розкаявся , завдана матеріальна шкода частково відшкодована, на обліку у нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, через декілька років після скоєння злочинів змінив свою поведінку, створив сім`ю, став волонтером апостольської православної церкви, був працевлаштований.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого ОСОБА_4 , складеною органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України , судом прийнято до уваги висновок щодо середнього ризику повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства.

Разом з тим , судом взято до уваги, що обвинувачений скоїв нові злочини під час іспитового строку за попереднім вироком , яким він був засуджений за скоєння аналогічних злочинів. Так, 17 квітня 2015 року вироком Черняхівського районного суду Житомирської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185,ст. 70 КК України ОСОБА_4 був засуджений до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, вищенаведені обставини, його ставлення до скоєного, ті обставини, що він вчинив злочини під час іспитового строку , невдовзі після проголошення вироку ,що свідчить про схильність ОСОБА_4 до протиправної поведінки, небажання ставати на шлях виправлення та його небезпеку для суспільства , суд, призначаючи покарання, дає оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, враховуючи при цьому фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, характер та тяжкість вчинених злочинів, спосіб їх вчинення, те , що ОСОБА_4 не був ініціатором вчинення злочину, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, та, проаналізувавши докази кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності незнятої та непогашеної судимості, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства і ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень - це покарання у вигляді позбавлення волі. На переконання суду, це відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу як між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, так і захистом інтересів потерпілого.

Так , при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 70 КК України ,за декількома злочинами, покарання слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна за ч.2 ст.289 КК України суд не вбачає.

Крім того , відповідно до ч.3 ст.78 КПК України , слід застосувати положення ст.71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_4 засуджений за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, враховуючи його неналежну пост кримінальну процесуальну поведінку , для забезпечення виконання вироку та відбування покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити таким же - тримання під вартою.

При цьому , відповідно до ст. 72 КК України, у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення.

Що стосується пояснень потерпілого ОСОБА_7 про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до викрадення іншого майна із його домогосподарства /інших ювелірних прикрас, титанових дисків ,телефону Бравіс, зубних лопаток, грошових коштів тощо /, то суд, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, здійснює судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення.

Разом з тим, у зв`язку із наявністю цивільного позову у зазначеному кримінальному провадженні , судом були перевірені, у сукупності з іншими доказами, покази потерпілого щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_4 до викрадення іншого майна ОСОБА_7 , однак підстав для внесення клопотання для збільшення об`єму обвинувачення прокурором знайдено не було .

При цьому судом звертається увага прокурора про необхідність здійснення ним процесуального контролю за кримінальним провадженням щодо викрадення інших речей із домогосподарства ОСОБА_7 .

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України вважати переданими потерпілому ОСОБА_7 .

Що стосується заявленого цивільного позову, то суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 КПК України суд має вирішити цивільний позов у кримінальному провадженні.

Ст.22 ЦК України передбачено право особи (юридичної або фізичної) на відшкодування завданих збитків у результаті порушення її цивільного права.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

Так, виходячи із матеріалів цивільного позову, потерпілий просить стягнути на його користь 233993 грн 50 коп матеріальної шкоди як відшкодування викраденого майна та 28585 грн як відшкодування матеріальної шкоди ,що була завдана обвинуваченим шляхом пошкодження майна через проникнення у житло та інші приміщення потерпілого для скоєння викрадення майна та незаконного заволодіння транспортним засобом, а всього 262578,50 грн.

Зазначену суму цивільного позову потерпілий обґрунтовує тим, що у нього , окрім інкримінованого обвинуваченому викрадення майна, було викрадено і інше майно, яке йому повернуто не було.

Виходячи із положень ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так , потерпілому не було повернуте викрадене у нього майно - пляшку горілки «Русский размер» об`ємом 0,5 л вартістю 85 грн , бринзу вагою 1 кг вартістю 30 грн , свинячу ніжку вагою 2,5 кг на загальну суму 187 грн 50 коп, перстень чоловічий золотий із платиною із вставками натуральних камінців вагою 9 г вартістю 10800 грн. , золотий затискач на краватку, разом із золотим ланцюгом вагою 16 г вартістю 19200 грн , троє чоловічих плавок вартістю станом на час розгляду 75 грн за одиницю на суму 235 грн і вартість вказаних предметів ні обвинуваченим, ні потерпілим не оскаржується і тому вказані суми (всього 30537.5 грн) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Що стосується мобільного телефону марки «Міні» б/в, ліхтаря «поліцейського» б/в , ліхтаря на світло діодах б/в ., біноклю 12 кратного б/в, то потерпілим не надано будь-яких доказів вартості цього майна ,тому позов в цій частині підлягає задоволенню відповідно до вартості, яка була зазначена стороною обвинувачення, а саме 1150 грн.

Вартість годинника марки «Польот», разом із золотим браслетом із трьома різновидами золота (червоне, жовте, біле ) вагою 65,2 г ,відповідно до довідки про вартість 1 г золота на час розгляду справи судом складає 110995 грн 18 коп ( 1702,38 грн х 65.2 г), і саме цю суму слід стягнути з обвинуваченого, так як належних, достатніх та допустимих доказів того, що вказаний годинник коштує 149016 грн, потерпілий суду не надав.

Щодо вартості бензопили «Shtil 180» ,то вартість зазначеного майна станом час розгляду справи склала 4679 грн і саме такий доказ був наданий потерпілим / т.3,а.с.74/, тому вказану суму слід стягнути з обвинуваченого.

Крім того, в процесі проникнення в обвинуваченим у групі осіб було пошкоджено вхідні двері у будинок /6400 грн/ , вхідні двері у літню кухню /3155грн/, вхідні двері у майстерню /6000 грн/, три навісні замки / на загальну суму 800 грн /, і враховуючи позицію обвинуваченого, який визнав позов у цій частині, то вказанні суми (всього 16355 грн) відповідно до ст.ст.1166, 1191 ЦК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого на те, що з нього підлягає стягненню лише половина вартості викраденого майна та завданої шкоди не може бути прийнята до уваги, так як відповідно до ч. 2 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 р. "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" /з подальшими змінами/, солідарну відповідальність щодо відшкодування шкоди, завданої злочином, несуть особи, діяння яких були об`єднані спільним злочинним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій.

Якщо злочин вчинили кілька осіб, то на них слід покласти солідарну відповідальність тільки за заподіяну шкоду у епізодах злочину, в яких встановлено їх спільну участь.

Пленум Верховного Суду звернув увагу на те, що у випадках, коли шкоду заподіяно спільними діями підсудного та іншої особи, кримінальну справу щодо якої було закрито, суд покладає на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду в повному розмірі.

У задоволенні іншої частини позову щодо відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити, виходячи із такого.

Так, щодо повернутого потерпілому майна, то відповідно до обвинувального акту ,загальна вартість майна, викраденого у ОСОБА_7 , склала 114652,5 грн , при цьому, відповідно до матеріалів кримінального провадження, частина викраденого майна була повернута /телефон «Сони Еріксон», три пари спортивних штанів, вельветова сорочка, годинник «ulysse nardin» з каучуковим браслетом, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» , електродриль марки «Макіта» , куто-шліфовальна машинка марки «ДВТ» /.

При цьому жодних зауважень щодо пошкодження вищезазначених речей ні при огляді, ні при складанні розписки та переданні потерпілому на зберігання у процесуальних документах зазначено не було і потерпілий жодних претензій щодо несправності не заявляв, і лише на час перебування провадження у суді, потерпілий повідомив про несправність вказаного майна, не надавши належних доказів факту пошкодження майна до передачі цього ж майна йому на зберігання.

Тому підстав для стягнення з обвинуваченого вартості вказаних речей у суду немає.

Щодо стягнення з обвинуваченого вартості вікон, які ,зі слів потерпілого, були пошкоджені, то відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак потерпілий як цивільний позивач не надав достатніх доказів, що саме ОСОБА_4 особисто або спільними діями з іншою особою вчинили будь-які дії, направлені на пошкодження вікон в літній кухні.

Судом у судовому засіданні перевірялися зазначені пояснення потерпілого, однак ні потерпілим не було надано, ні судом не було добуто достовірних та достатніх доказів того, що ОСОБА_4 сам, або у групі з іншою особою вчиняли будь-які дії ,в результаті яких були пошкоджені вікна у літній кухні, так як у жодному процесуальному документі немає відомостей про пошкодження вікон ні у заяві потерпілого про вчинення злочину, ні у протоколі огляду місця події, який проводився у присутності потерпілого, і який був підписаний ним без будь-яких зауважень. Тому суд не знаходить підстав для задоволення цієї частини цивільного позову.

Також судом не може бути взята до уваги думка потерпілого ОСОБА_7 про причетність обвинуваченого до викрадення іншого майна із підстав, викладених вище і тому законних підстав для стягнення з обвинуваченого вартості іншого майна , викрадення якого не інкримінується обвинуваченому, немає .

Щодо відшкодування моральної шкоди , то відповідно до вимог ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть як бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, так і також відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.п.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» /з подальшими змінами/, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав, нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавав позивач, характеру немайнових втрат, та з урахуванням інших обставин.

Потерпілий під час кримінального провадження звернувся з позовом, який неодноразово уточнював, про відшкодування матеріальних збитків та спричиненої моральної шкоди внаслідок скоєних ОСОБА_4 злочинів.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (справи «Савула проти України»№ 12868/05 від 10.12.2009 р., «Войтенко проти України» № 18966 від 29.06.2004 р.) достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права особи (справедлива сатисфакція потерпілій стороні).

Виходячи із загальнолюдських уявлень про цінність права власності як такого, суд визнає, що будь-яке посягання на це право, й зокрема такий його крайній прояв як позбавлення особи майна, безумовно пов`язане з певними душевними стражданнями, глибину яких, у цьому випадку, суд оцінює з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, обсяг і вартість викраденого майна.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди за цивільним позовом потерпілого, враховуючи її обґрунтованість: погіршенням нормальних життєвих стосунків, стресу, постійної участі в слідчих діях, численному складанні процесуальних документів та витрати вільного часу, багаторазових прибуттях у судові засідання, у які обвинувачений не прибував і через що тривалий час справа не могла знайти свого вирішення, зважаючи на те, що викрадені та неповернуті речі (ювелірні вироби, бінокль, ліхтарик) є пам`ятними та цінними для позивача, суд вважає, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню, керуючись принципом розумності й беручи до уваги майновий стан відповідача, вважає достатньою компенсацією моральної шкоди, завданої ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 визначення до стягнення 50000 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 року витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, склад та розмір витрат на правничу допомогу, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду був наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.

Фактично сплаченими є витрати на надання правової допомоги (7200 грн) та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги - прибуття у судове засідання (3426 грн 22 к), а всього 10626 грн 22 коп, які підлягають стягненню з обвинуваченого. Крім того, з обвинуваченого, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають до стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів , передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання :

- за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком та покарання, призначеного вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2015 року до відбування вважати 5 /п`ять/ років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк тримання під вартою і початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання з 19 лютого 2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишити таким же- тримання під вартою .

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 147361 грн 68 коп. за викрадене майно, 16355 грн відшкодування пошкодженого майна, у рахунок моральної шкоди 50000 грн, у рахунок відшкодування судових витрат на правову допомогу 10626 грн 22 коп та сплату судового збору 500 грн, а всього 224 842 грн 90 коп.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Речові докази вважати переданими потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1