Справа №601/2220/19
Провадження № 1-кп/601/144/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 16 жовтня 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2019 року близько 12 години між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_5 , які перебували на території господарства за місцем свого проживання, що в с. Устечко Кременецького району Тернопільської області, розпочалася суперечка на грунті виниклих неприязних стосунків, під час якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 14 жовтня 2019 року приблизно о 12 годині 05 хвилин, перебуваючи на вулиці при в`їзді на терниторію власного господарства, що знаходиться за адресою с. Устечко Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 взяв в праву руку дерев`яний брусок та з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, кинув його у напрямку своєї дружини ОСОБА_5 , яка в цей час стояла на вулиці с. Устечко навпроти останнього на відстані до семи метрів. Вказаний дерев`яний брусок, який кинув ОСОБА_3 , влучив ОСОБА_5 в ліву руку.

Внаслідок неправомірних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 14 жовтня 2019 року близько 12 години між ним та його дружиною ОСОБА_5 на власному подвір`ї розпочалася суперечка га грунті виниклих неприязних стосунків, під час якої він взяв в праву руку дерев`яний брусок. Кинув на дружину та влучив останній в ліву руку. Про скоєне щиро шкодує, просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім повного визнання вини обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в ході досудового слідства і підтверджували його винність у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності і вважає обрати йому покарання у виді обмеження волі на мінімальний термін.

При цьому суд враховує пом`якшуючі обставини: визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину, розкаявся у скоєному, думку потерпілої, яка просить не позбавляти волі обвинуваченого, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк і покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Дане покарання обвинуваченому на думку суду відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого, запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Керуючись статтями ч.3 ст. 349, 369, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий