ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/3145/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 9 липня 2020 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 9 липня 2020 року ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 7 вересня 2020 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що враховуючи строк призначення покарання ОСОБА_8 за вчиненні кримінальні правопорушення до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна та з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та з урахуванням того, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор існують, вони не змінилися.
Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.07.2020 року, та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується, не переховувався від органів досудового слідства, не впливав на свідків, не офіційно працював.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який передбачений ч.2 ст.307 КК України та злочину середньої тяжкості ч.2 ст. 309 КК України, враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна він може переховуватись від слідства та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує кількість епізодів збуту наркотичних засобів, що ОСОБА_8 ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не одружений, осіб на своєму утриманні не має. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_8 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого ; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того колегія судді враховує, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_8 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а отже оскаржувана ухвала втратила актуальність.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 9 липня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді