Провадження № 1-кс/643/4675/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очамчира Грузія, громадянина Грузії, освіта середня, одружений, має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює підсобним робітником у ТОВ «АКВІЛОН ХХІ», зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Грузії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 10.11.2020 затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України співробітниками УКР ГУНП в Харківській області спільно з працівниками контррозвідки Управління СБУ в Харківській області.

Підставою затримання ОСОБА_6 та звернення до суду з відповідним клопотанням прокурор зазначає наступне: вироком Кутаїського міського суду Грузії від 08.12.2014 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 19, п. «а» ч. 3 ст. 109 КК Грузії та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 17 років. На підставі ст. 7 Закону Грузії «Про амністію» від 28.12.2012 зазначене покарання зменшено та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

В межах ініційованої компетентним органом Грузії процедури екстрадиції ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2015 до ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт строком на 12 місяців до вирішення питання про його передачу компетентним органам Грузії.

Ухвалою слідчого судді того ж суду від 10.12.2015 ОСОБА_6 змінено екстрадиційний арешт на домашній арешт за місцем постійного проживання у м. Харкові.

Разом з цим, під час екстрадиційної перевірки було встановлено, що за відомостями Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП в Харківській області від 03.02.2016 ОСОБА_6 у міжнародному розшуку каналами МОКП Інтерпол не перебував, через що прокуратурою Харківської області 16.02.2016 складено висновок про відмову в задоволенні клопотання компетентних органів Грузії про видачу ОСОБА_6 для виконання вироку суду.

24.06.2020 до прокуратури Харківської області з Міністерства юстиції України надійшов повторний запит компетентних органів Грузії про видачу ОСОБА_6 для виконання зазначеного вироку суду, згідно з яким ОСОБА_6 27.04.2020 оголошений у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол ініціатор НЦБ Інтерполу Грузії та перебуває у активному міжнародному розшуку каналами МОКП Інтерпол з вказаної дати.

Згідно з інформацією ДМС України ОСОБА_6 не є громадянином України.

За результатами екстрадиційної перевірки прокуратурою Харківської області 30.09.2020 складено висновок про задоволення клопотання компетентних органів Грузії про видачу ОСОБА_6 для виконання вироку суду, який 01.10.2020 направлено до Міністерства юстиції України. На теперішній час рішення Міністерством юстиції України за результатами екстрадиційної перевірки не прийнято.

З огляду на викладене, а також те, що до ОСОБА_6 застосовувався екстрадиційний арешт строком до 12 місяців і останній перебував під вартою у період часу з 05.02.2015 по 10.12.2015, прокурор просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком на 1 місяць 25 діб для забезпечення його фактичної видачі (екстрадиції) до Грузії.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та зазначив, що ОСОБА_6 у Грузії визнаний винним у вчинення особливо тяжкого злочину проти життя двох осіб, останньому призначено покарання у 8 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаний злочин є екстрадиційним, строки давності виконання вироку наразі не закінчились.

Затриманий зазначив, що з 2015 року, коли йому змінили екстрадиційний арешт на домашній, він постійно, разом з дружиною та двома малолітніми дітьми проживає за адресою реєстрації своїх батьків по АДРЕСА_2 , на теперішній час офіційно працевлаштований, не переховується від правоохоронних органів і не має наміру на це. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обмежитись домашнім арештом.

Захисник підтримав думку підзахисного, та, не спростовуючи висновки Кутаїського міського суду від 08.12.2014, факту перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку та наявності запиту компетентного органу Грузії на його видачу просив слідчого суддю звернути увагу на наступне: за п`ять років, що минули з моменту зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт останній жодного разу не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, не застосовував заходів для переховування від правоохоронних органів як України, так і Грузії, хоча мав для цього реальну можливість, а постійно мешкав за адресою, за якою мав відбувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Він одружений, має двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, отже володіє міцними соціальними зв`язками.

Крім того, ОСОБА_6 фактично є громадянином України та неодноразово звертався до органів міграції України з вимогою надати йому даний статус, проте перепоною для цього стала відсутність відомостей про його постійне проживання на території України до 24.08.1991. З метою встановлення даного факту він звертався до Ленінського районного суду м. Харкова і рішенням даного суду від 01.03.2019 встановлений факт його постійного проживання на території України до 24.08.1991.

Посилаючись на дані обставини, практику Європейського суду з прав людини та національних судів при розгляді аналогічних клопотань, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 585 КПК України та того факту, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, затриманого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне: 24.06.2020 до прокуратури Харківської області з Міністерства юстиції України надійшов запит компетентних органів Грузії про видачу ОСОБА_6 для виконання вироку Кутаїського міського суду Грузії від 08.12.2014, яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 19, п. «а» ч. 3 ст. 109 КК Грузії та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 17 років. На підставі ст. 7 Закону Грузії «Про амністію» від 28.12.2012 зазначене покарання зменшено та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

27.04.2020 ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол ініціатор НЦБ Інтерполу Грузії та перебуває у активному міжнародному розшуку каналами МОКП Інтерпол з вказаної дати.

Згідно з довідкою ДМС України від 22.07.2020 підстав вважати ОСОБА_6 громадянином України немає, разом з тим дана довідка не містить відомостей про наявність чи відсутність у останнього статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в України, як на те посилається прокурор.

За результатами екстрадиційної перевірки прокуратурою Харківської області 30.09.2020 складено висновок про задоволення клопотання компетентних органів Грузії про видачу ОСОБА_6 для виконання вироку суду, який 01.10.2020 направлено до Міністерства юстиції України. На теперішній час рішення Міністерством юстиції України за результатами екстрадиційної перевірки не прийнято.

На виконання доручення прокуратури Харківської області та з огляду на те, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку працівниками УКР ГУНП в Харківській області спільно з співробітниками контррозвідки УСБУ в Харківській області 10.11.2020 затримано останнього в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що екстрадиційна процедура вже застосовувалась до ОСОБА_6 з тих же підстав та 29.12.2014 працівниками СКР Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області останнього затримували.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2015 до ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт строком на 12 місяців до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Грузії.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.12.2015 ОСОБА_6 змінено екстрадиційний арешт на домашній арешт за місцем постійного проживання. При цьому таким місцем визначено адресу: АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_3 , як зазначає в клопотанні прокурор та оперує даним фактом в суді, стверджуючи про зміну ОСОБА_6 місця проживання.

Разом з цим, під час екстрадиційної перевірки було встановлено, що за відомостями Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП в Харківській області від 03.02.2016 ОСОБА_6 у міжнародному розшуку каналами МОКП Інтерпол не перебував. З урахуванням викладеного, прокуратурою Харківської області 16.02.2016 складено висновок про відмову в задоволенні клопотання компетентних органів Грузії про видачу ОСОБА_6 для виконання вироку суду, який направлено до Міністерства юстиції України.

Порядок звернення до суду з клопотанням про екстрадиційний арешт та його розгляду у національному законодавстві врегульовано ст.ст. 584, 585 КПК України.

Згідно ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Екстрадиційний арешт, відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України, застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

В ч. 13 даної статті зазначено, що звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України .

Правовідносини між Україною та Грузією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року (далі Конвенція), двостороннім договором «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним та кримінальним справам» 1995 року, які є чинними для обох держав.

Відповідно до ст. 1 Конвенції, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Видача правопорушників, відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.

Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за законодавством України відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України, передбачає позбавлення волі строком більше 1 року, отже є екстрадиційним.

Вимоги як міжнародних договорів, так і положень ст. 584 КПК України прокурором дотримані.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців .

Враховуючи зазначені норми закону, обставини, що характеризують особистість ОСОБА_6 та спосіб його життя після звільнення з-під варти у 2015 році, можна казати що останній дійсно володіє міцними соціальними зв`язками, має родину й утриманців, не застосовував протягом цього часу заходів до переховування, разом з тим слід казати про наявність й інших обставин, що мають враховуватись при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою а це підтверджені дані, що свідчать про ухилення ОСОБА_6 від правосуддя у Грузії, тяжкість покарання, що призначене та має бути відбутим.

Беручи до уваги саме ці обставини, вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується та щодо якої відсутні відомості про наявність будь-яких тяжких захворювань, які б могли стати приводом для звільнення з-під варти, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою існують, отже клопотання має бути задоволено.

Даних, які б об`єктивно підтверджували наявність у ОСОБА_6 громадянства України, або статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 541, 584, 585 КПК України, Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, Договором між Україною та республікою Грузія про правову допомогу і правові відносини по цивільним та кримінальним справам 1995 року, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення його фактичної видачі компетентним органам Грузії, строком на 1 місяць 25 діб.

Утримання ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою має відбуватись в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 07:45, 10.11.2020.

Ухвала діє до 00:00, 04.01.2020.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка утримується під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню затриманому на мові, якій останній володіє вільно.

Слідчий суддя ОСОБА_1