КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

07 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2018 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8
та засудженого ОСОБА_5 , які брали участь в апеляційному розгляді в режимі відеоконференції відповідно з ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)»,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2018 року задоволено подання Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_5 і направлено його для відбування покарання призначеного йому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 за ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Цією ж ухвалою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, місце проживання не відоме, оголошено в розшук, та якого після затримання конвоювати у порядку передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, до слідчого ізолятора з метою направлення для подальшого відбування покарання.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що останній о обліковим даним картотеки Київського СІЗО УДПтСУ в м. Києві не рахується, згідно даних сільської ради с. Гатне, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Івана Франка, 2, засуджений не зареєстрований та не проживає; згідно даних адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Київській області, зареєстрованим та знятим з реєстрації засуджений не значиться; згідно вимоги УІП КП ГУНП в Київській області засуджений нових злочинів не вчиняв; згідно даних ЦРЛ Києво-Святошинського району засуджений ОСОБА_5 не звертався з 24.10.2017 за медичною допомогою; за місцем реєстрації засудженого направлявся конверт з викликом до Києво-Святошинського РВ з питань пробації, який повернувся з відміткою про заборону АТО; згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 в 2017 році на контролі на контракт та збори не призначався; згідно даних Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис про смерть ОСОБА_5 відсутній.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду, поліцейським Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області здійснено перевірку за місцем проживання зазначеним у вироку суду засудженого, в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав та згідно вимоги УІП КП «102» ГУ НП в Київській області від 05.12.2017 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2018 по справі та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Києво-Святошинського відділу пробації.

В обґрунтування поданої скарги захисник посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, несправедливою, такою, що постановлена з грубими істотними порушеннями норм процесуального законодавства та прав засудженого, висновки суду першої інстанції суперечать обставинам справи та не ґрунтуються на повному, всебічному, незалежному дослідженні всіх істотних обставин справи.

Зокрема, як вказує апелянт, ОСОБА_5 не повідомив центр пробації про причини неявки, оскільки в центрі немає службового телефону, а особистих телефонів працівників н надають, тому не мав змоги попередити центр про зміну місця проживання.

На думку захисника, Києво-Святошинський районний суду Київської області належним чином не дослідив обставин справи, судом не доведено факту умисного ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків в порядку та умовах визначених вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 чи вчинення ОСОБА_5 нового злочину, оскільки таке не мало місця.

Як вважає апелянт, навпаки, судом не бралось до уваги, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, одружився, у Миколаївській ВК № 50 характеризується позитивно, працює під час виконання покарання, а тому скасування звільнення від відбування покарання є безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника засудженого та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,колегія суддів вважає, що вказана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як прямо передбачено ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки. Тривалість іспитового строку та обовязки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Частиною 2 ст. 78 КК України встановлено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, вирішується судом під час виконання вироків, у порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України, за поданням установ або органів у випадках, встановлених законом, у даному випадку за поданням уповноваженого органу з питань пробації, на який, відповідно до вимог ч. 4 ст. 76 КК України, покладається обов`язок щодо здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, яким останнього було засуджено за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 та ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на три року та звільнено від його відбування, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, набрав законної сили 20 листопада 2017 року.
На підставі цього, 22 листопада 2017 року, на адресу начальника Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, тобто за місцем проживання засудженого, було направлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, разом з копією вироку щодо ОСОБА_5 , для здійснення нагляду за ним, яка була прийнята до виконання 05 грудня 2017 року.
Разом з тим, незважаючи на наведені вище вимоги закону та обставини, засуджений ОСОБА_5 за неодноразовими викликами, які направлялись, як за адресою його проживання, та і реєстрації, що зазначені у вироку суду, до Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації не з`явився та не повідомив уповноважений орган з питань пробації або суд про зміну місця свого проживання, так само як і не з`явився туди самостійно.
Більш того, перевіркою місця проживання засудженого ОСОБА_5 , яке було зазначено ним під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ( АДРЕСА_1 ), органами поліції було встановлено, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав.
Оскільки вжитими уповноваженим органом з питань пробації заходами, встановити місце знаходження засудженого ОСОБА_5 та забезпечити здійснення нагляду за останнім, станом на 04 квітня 2018 року, виявилось неможливим, в.о. начальника Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України до Києво-Святошинського районного суду Київської області було подане подання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та його направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду.
Розглянувши відповідне подання уповноваженого органу з питань пробації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, від виконання покладених на нього судом обов`язків ухилився, оскільки вказав суду невірну адресу свого проживання та не повідомив уповноважений орган з питань пробації або суд про зміну або дійсне місце свого проживання, а тому прийняв правильне рішення про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.
Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 , то колегія суддів не може з ними погодитися з огляду на таке.
По-перше, посилання захисника у скарзі на те, що ОСОБА_5 не повідомив уповноважений орган з питань пробації про причини неявки, оскільки в центрі пробації не має службового телефону, особистих телефонів працівники не надають, а тому він не мав змоги попередити центр про зміну місця проживання, не можуть бути визнані обґрунтованими через те, що засуджений повинен був особисто зявитися до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання з метою виконання покладених на нього судом обов`язків, а не робити це по телефону, а про зміну місця свого проживання він мав можливість повідомити не лише особисто, а й шляхом направлення поштою відповідної письмової заяви.
По-друге, посилання у скарзі на те, що у вироку не вказано періодичності явки до уповноваженого органу з питань пробації чи дати першої явки, так само як і не встановлено в оскаржуваній ухвалі доказів повідомлення засудженого ОСОБА_5 про засоби зв`язку, періодичність його явки для реєстрації та першу дату явки до органу пробації, також не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки суд має право покласти на засудженого лише такі обов`язки, які прямо передбачені законом, зокрема ст. 76 КК України.
Що ж стосується дати першої явки до уповноваженого органу з питань пробації та періодичності зявлення засудженого для реєстрації до вказаного органу, то всі ці питання знаходяться в компетенції уповноваженого органу з питань пробації, до якого засуджений ОСОБА_5 , як зазначалось вище, повинен був зявитись особисто після набрання вироком законної сили, а зв`язуватись чи чекати дзвінка по телефону.

По-третє, доводи захисника про те, що зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону, є не вчинення останнім, у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину, не можуть бути визнані безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали через те, що ОСОБА_5 в період іспитового строку не вчинив нового злочину, оскільки ч. 2 ст. 78 цього Кодексу прямо передбачено, що якщозасуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином, твердження захисника засудженого у поданій скарзі про те, що судом першої інстанції не доведено факту умисного ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків у порядку та на умовах, визначених вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 року, є не тільки таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а й таким, що не ґрунтується на вимогах закону.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 не містить у собі достатніх даних для висновку про наявність законних підстав для їїзадоволення, скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації, а тому за наслідками апеляційного розгляду вважає необхідним залишити її без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2018 року, без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2018 року, відповідно до якої суд задовольнив подання Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації та скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_5 з направленням його для відбування покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 за ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 761/31658/17

Номер провадження: 11-кп/824/2024/2020

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1