Провадження №1-кп/638/1521/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження №0002128 від 21.04.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, вдівця, з вищою освітою, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

11.04.2018 року встановлено факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій за життя належала квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2000 року, виданого ХМЦПДЖФ (реєстраційний №1-00-144458-ц1). ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на використання підробленого документу, з особистих мотивів, пов`язаних з бажанням посприяти невстановленій особі в реалізації її злочинних намірів, спрямованих на незаконне заволодіння вищевказаною квартирою шляхом обману, діючи з метою віддячити, тим самим, згаданій невстановленій особі за отриману від неї упродовж 2019 року (більш точний період досудовим розслідуванням не встановлено) допомогу у вирішенні питань щодо оформлення документів про прийняття спадщини після смерті дружини, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, 12.07.2019 року в офісі приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) куди він близько 12:00 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) прибув разом з невстановленою особою, отримав від останньої документи, пов`язані з укладенням від його імені договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , зокрема, підроблене свідоцтво про право власності на житло з реквізитами, відповідно до яких, воно начебто видане 17.01.2000 ХМЦПДЖФ (реєстраційний № НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_3 .

У подальшому, усвідомлюючи, що він не є власником вищевказаної квартири, так як там ніколи не мешкав, раніше документів на неї не мав та не знає її місцезнаходження, відповідно, не може виступати її продавцем, ОСОБА_3 , діючи відповідно до домовленостей, попередньо досягнутих з невстановленою особою, підписав договір купівлі-продажу від 12.07.2019 року, який містить посилання на згадане підроблене свідоцтво про право власності на квартиру від 17.01.2000 року, начебто видане на його ім`я, та, тим самим, використав означений завідомо для нього підроблений документ.

У цей же день вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 (реєстровий №847) та о 13 год. 02 хв. 33 сек. проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за особою, яка зазначена у згаданому договорі покупцем ОСОБА_6 ..

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та ОСОБА_3 подав заяву про роз`яснення йому вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, підстав для призначення розгляду у судовому засіданні даного обвинувального акту, відповідно до ч.3 ст.382 КПК України, суд не вбачає. А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, приходить до висновку, що він вчинив кримінальне правопорушення-проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку обвинуваченим, дані про його особу.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, є громадянином України, вдівець, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався.
Обставиною, яка у відповідності до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставини, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпеку вчиненого проступку, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення проступку, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових проступків буде призначення остаточного покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1