Провадження №1-кс/369/2457/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000656 від 04.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2020 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_4 діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в громадському місці поблизу будинку АДРЕСА_1 грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи елементарними правилами поведінки, моральності та добропристойності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_7 , яка вийшла з квартири АДРЕСА_2 будинку за вказаною адресою та безпричинно, з хуліганських спонукань схватив її за шию, в той час як невстановлена досудовим розслідуванням особа спостерігала за навколишньою обстановкою. На крик ОСОБА_7 з квартири вибіг чоловік ОСОБА_8 та в цей момент невстановлена досудовим розслідуванням особа керуючись спільним прямим умислом, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , за вказівкою останнього, шляхом використання предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету ззовні схожого на пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями здійснила два прицільних постріли в напрямку потерпілого ОСОБА_8 і кулаком правої руки нанесла один удар в область лівого ока потерпілого, цим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 3 від 13.03.2020 у потерпілого ОСОБА_8 малася рвана рана верхньої третини лівого стегна (гумова куля) та закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку. Рвана рана та закрита черепно-мозкова травма відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння рани та регресу симптоматики при струсі головного мозку необхідний термін більше 6, але менше 21 дня.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Чернігівської області, м. Борозна, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий 27.02.2020 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 388, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
29.09.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у хуліганстві, тобто в грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину є наступні докази: протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 03.02.2020 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.02.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 04.02.2020, висновок експерта № 3 від 13.03.2020, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.09.2020, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 22.09.2020, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 22.09.2020, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 22.09.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 від 22.09.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 22.09.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 22.09.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 22.09.2020, а також іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 , тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
1. переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
2. незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що усвідомлюючи невідворотність реального покарання за злочин у вчиненні якого підозрюється, який відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.
Крім цього, ризик переховування ОСОБА_4 обґрунтовується ще й тим, що 27.02.2020 вироком Дарницького районного суду м. Києва останній засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 388, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та й випадку визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує покарання у виді реального позбавлення волі.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, реальним є ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у даному провадженні, оскільки йому відоме їх місце проживання, а злочин, в якому він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства, тому він зможе незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань та неявки в подальшому до суду. Також, на даний час з потерпілим не в повному обсязі проведені необхідні слідчі дії.
На підставі викладеного, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, стосовно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене, лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили обрати більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.
Вислухавши пояснення підозрюваного, захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.
Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184,193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, м. Борозна, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 59 діб, до 29 листопада 2020 року наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі Київської області, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1