Справа № 944/4580/20
Провадження №1-кс/944/566/20
30.10.2020 рокум.Яворів
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі з підстав наведених у такій та просили її задовольнити.
Інспектор сектору дізнання Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а відтак слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги у відсутності слідчого.
Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.
При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Окрім того, закриття кримінального провадження є одним із способів закінчення досудового розслідування. Тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх його обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Вмотивованою і обґрунтованою постановою можливо назвати лише ту постанову, в якій правовий висновок ґрунтується на аналізі взаємозв`язку між наведеною правовою нормою та належними доказами, в тому числі наданими сторонами у справі. Саме лише посилання на норму права не може вважатися належною мотивацією постанови. Завданням вмотивованої постанови є демонстрація сторонам, що вони були почуті.
Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставами для закриття кримінального провадження став висновок інспектора сектору дізнання про відсутність складу кримінального правопорушення. Проте, за змістом мотивувальної частини постанови слідчий суддя не вбачає достатнього обґрунтування для такого висновку, під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчий повинен конкретизувати в діях якої особи відсутній склад кримінального правопорушення, та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в даному випадку.
Оскаржувана постанова містить лише посилання на допит свідка ОСОБА_6 , яка під час допиту зазначала, що належного місця для збереження виборчої документації в Домажирській сільській раді не було, тому нею було прийнято рішення забрати вказані документи для їх збереження, а щодо печатки зазначила, що зберігала її в себе, щоб не допустити її можливу втрату; посилання щодо визнання речовим доказом печатки Домажирської СВК, копії актів приймання-передачі документації Домажирської СВК; опис компакт-диску, який наданий ОСОБА_3 .
Таким чином, постанова не містить посилань на те, які саме обставини стали підставами та мотивами прийняття висновку щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та відповідно прийняття даної постанови. Крім того в оскаржуваній постанові не зазначено сама подія розслідуваного кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), відсутні посилання на всі докази, які здобуті під час розслідування, мотиви їх прийняття чи відхилення.
Слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, дізнавачем не вчинено всіх дій, передбачених вимогами КПК України, зокрема, не допитано всіх членів Домажирської сільської виборчої комісії з питань та фактів, які зазначені скаржником в заяві про кримінальне правопорушення. Так необхідно допитати заступника комісії ОСОБА_7 , секретаря комісії ОСОБА_8 , членів комісії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з метою з`ясування всіх обставин задаючи відповідні запитання, які стосуються предмета дослідження у даному кримінальному провадженні (порядок збереження та передавання документів та печатки виборчої комісії).
Таким чином, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не в повній мірі наведено належні і достатні мотиви ухвалення процесуального рішення про закриття кримінального провадження, не здобуто та не дано оцінку доказам, в тому числі й тим, на які покликається скаржник.
В судовому засіданні встановлено, що при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів та не проведено слідчих дій передбачених КПК України для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а слідчим зроблено передчасний висновок про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відтак, дізнавач зобов`язаний провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 117, 303-307, 309 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1