Справа № 211/7416/20
Провадження № 1-кд/211/1/21
У Х В А Л А
іменем України

14 січня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації 20.11.2019 року за ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, на даний час відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №1 УФСВП Росії по Владимирській області»,-
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
встановив:
Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянки України ОСОБА_3 , в обґрунтування клопотання вказали, що ОСОБА_3 засуджена вироком Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації 20.11.2019 року за ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації, що також є карним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. Вирок набрав законної сили 03.12.2019 року.
ОСОБА_3 на даний час знаходиться в ФКУ «Виправна колонія №1 УФСВП Росії по Владимирській області», кінець строку відбуття покарання 02.09.2022 року. Останнє відоме місце проживання (місце реєстрації) ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянці України російським судом та посилаючись на ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 606-610 КПК України, заявник просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винною вироком Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації від 20.11.2019 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_3 згідно з Кримінальним кодексом України.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотанні просив розглядати справу за його відсутності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам закону та висловив свою думку про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
Захисник ОСОБА_5 не заперечувала проти приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність з законодавством України відносно ОСОБА_3 зазначила, що права ОСОБА_3 не порушено, положення ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації відповідають положенням ч.2 ст. 309 КК України та просила визначити покарання, що підлягає до відбуття засудженою в межах санкції цієї статті.
Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 9 Конвенції про передачу засуджених (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 р., що компетентні органи держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положенням статті 10; або: в) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно положення статті 11.
Відповідно до ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
За ч.1 ст.610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідальність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України, протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 20.11.2019 року вироком Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації за ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму. Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, у вигляді тримання під вартою було залишено без змін. Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту набрання вироком законної сили та зараховано у строк відбуття покарання строк її тримання під вартою за період з 05.03.2019 року до набрання вироком законної сили.
Згідно з розпорядженням, вирок Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації від 20.11.2019 року набрав законної сили 03.12.2019 року.
Під час відбування покарання на території Російської Федерації, засуджена 10.04.2020 року звернулася з заявою, що додається до клопотання, в якій просила розглянути питання про передачу її для подальшого відбування покарання в Україну.
Як вбачається з довідки ФКУ «Виправна колонія №1 УФСВП Росії по Владимирській області», станом на 13.04.2020 року відбута частина покарання складає - 01 рік 01 місяць 08 днів, не відбута частина - 02 років 04 місяців 19 днів.
В матеріалах клопотання міститься довідка про стан здоров`я засудженої, згідно якої захворювання, які входять до переліку медичних протипоказань до відбуття покарання у засудженої ОСОБА_3 відсутні.
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 за час відбуття покарання стягнень та заохочень не має.
Також, в матеріалах справи мається копія паспорту громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи згідно зі ст.6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 р. та ст. 610 ч.2 КПК України.
Відповідно до ст.11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.
За ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:
- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Вирішуючи клопотання Міністерства юстиції та визначаючи строк позбавлення волі, суд, як це визначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи та приймає до уваги наступне.
Положення частини 2 статті 228 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідають положенням частини 2 статті 309 Кримінального кодексу України (відповідно, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах) за якою передбачено основне покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Таким чином, засудженій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України слід визначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, що відповідає вимогам до визначення строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченим ч. 4 ст. 610 КПК України.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту набрання вироком законної сили, а саме з 03.12.2019 року та зараховати у строк відбуття покарання строк її тримання під вартою за період з 05.03.2019 року до набрання вироком законної сили, а саме до 02.12.2019 року.
З урахуванням викладеного, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації від 20.11.2019 року, яким ОСОБА_3 засуджена за ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, у відповідність із законодавством України таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 12 березня 1983 року), ст.ст.369-372,602,610 КПК України, суд,-
ухвалив:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації від 20.11.2019 року, яким громадянку України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації та засуджено до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму.
Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винуватою вироком Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації від 20.11.2019 року, а саме визначити, що положення ч.2 ст.228 КК Російської Федерації відповідають положенням ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України.
Засудженій ОСОБА_3 , на підставі вироку Солнцевського районного суду міста Москви Російської Федерації від 20.11.2019 року визначити покарання за ч. 2 ст.309 Кримінального кодексу України у виді 3 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, а саме з 03.12.2019 року та зарахувати у строк відбуття покарання строк її тримання під вартою за період з 05.03.2019 року до набрання вироком законної сили, а саме до 02.12.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1