ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:639/3536/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2842/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ч.5 ст.72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , розглянувши в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 07 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України.

Таке рішення обґрунтовано тим, що засудженому весь строк попереднього ув`язнення з 11 07 2016 по 28 05 2020 (по дату набрання вироком законної сили) вже було зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №838-VIII від 26 11 2015 року), а перебування ОСОБА_7 з 29 05 2020 року по теперішній час в місцях попереднього ув`язнення відбувалося в межах виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова, а тому цей період не підлягає зарахуванню у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України (а.с.25-26).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник засудженого подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 у повному обсязі.

Такі вимоги обґрунтувала тим, що вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18 02 2020 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання, дійсно набрав законної сили 28 05 2020 року, але при цьому фактично відбувати покарання ОСОБА_7 направлений не був, по теперішній час знаходиться в установі перебування осіб під вартою слідчому ізоляторі, який не призначений для відбування покарання. Тому, на думку захисника, суд мав врахувати обставину продовження перебування під вартою ОСОБА_7 , і зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 11 07 2016 року по 03 07 2020 року (день розгляду справи судом), із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі (а.с.29-30).

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 11 2015 року), з 11 07 2016 по теперішній час в строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18 02 2020 року.

Судом першої інстанції під час розгляду вказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 18 02 2020 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) ОСОБА_7 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 11 07 2016 по день ухвалення вироку із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 05 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 11 2015 року, зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 11 07 2016 року по 28 05 2020 року, включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Згідно листа направленого ДУ «Харківський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_7 09 07 2020 року вибув до Диканівської виправної колонії №12 Харківської області для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18 02 2020 року.

Наведене свідчить, що після набрання вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28 05 2020 законної сили до 09 07 2020 року, ОСОБА_7 перебував в слідчому ізоляторі в межах виконання вироку, а тому таке його перебування не охоплюється поняттям «попереднє ув`язнення», в розумінні положень ЗУ «Про попереднє ув`язнення».

Наведені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції дійшов об`єктивного та обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не наведено будь-яких нових аргументів та не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав для задоволення клопотання засудженого. Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника зводяться лише до суб`єктивної переоцінки досліджених судом першої інстанції обставин.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 11 2015 року).

Зважаючи на всі вказані обставини в їх сукупності, а також те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного перегляду справи не встановлено, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 07 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника засудженого, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4