Справа № 159/7027/19
Провадження № 1-кп/159/120/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001913 від 16.10.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковеля Волинської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученої, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, -

у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_5 15.10.2019 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кухні квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту на побутовому підґрунті зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно нанесла кухонним ножем не менше двох ударів в ділянку черевної порожнини ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення в мезогастрії і правої здухвинної ділянки з пошкодженням м`язів і судин черевної стінки, великого сальника з розвитком гемоперитонеуму, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй діяння визнала повністю. Суду показала, що 15 жовтня 2019 року, в післяобідню пору, перебуваючи вдома, в ході виниклого побутового конфлікту нанесла два удари ножем в область живота потерпілому, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах. У вчиненому щиро розкаюється, просила суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої, яка підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винної у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд враховує також те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, в цілому позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілого до обвинуваченої та його позицію щодо не суворої міри покарання.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченій, суд прийшов до висновку, що для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченої та з врахуванням думки прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства і щодо неї є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Строк дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченої в ході досудового розслідування, у виді особистого зобов`язання закінчився 17.10.2019 року. Підстав для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченої та її належної поведінки.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів для проведення судової імунологічної експертизи, комплексної судової дактилоскопічної та імунологічної експертизи, в загальній сумі 9455,14 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвал слідчого судді від 18.10.2019 року та від 21.10.2019 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 3011 (три тисячі одинадцять) гривень 92 копійок за проведення комплексної судової дактилоскопічної та імунологічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 6443 (шість тисяч чотириста сорок три) гривні 22 копійки за проведення судової імунологічної експертизи.

Арешт, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2019 року та від 21.10.2019 року на речові докази, - скасувати.

Речові докази:

труси чоловічі синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, п`ять ножів, належні ОСОБА_4 , які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

один марлевий тампон зі змивом з плями речовини бурого кольору та один контрольний марлевий тампон, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити;

ніж з руків`ям білого кольору з деформованим лезом, як належний ОСОБА_5 , який передано на зберігання в камеру схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити.

футболку жіночу, на поверхні якої наявні плями речовини бурого кольору, належну ОСОБА_5 , яка передана на зберігання в камеру схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1