ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/2832/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2317/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 березня 2020 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого 12 квітня 2019 року Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання 2 /два/ роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, частково, у вигляді 1/одного/ року 2 /двох/ місяців позбавлення волі приєднано не відбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року і остаточно призначено до відбування ОСОБА_8 три роки і два місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно вироку ОСОБА_8 , 01 червня 2019 року, приблизно о 15 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 11 по пров. Кам`янському в м. Ізюмі Харківської області, спільно з ОСОБА_9 , діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки людини в суспільстві, з особливою зухвалістю, яка виявилася у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому, вчинив сварку з ОСОБА_10 , в ході якої, нехтуючи зауваженнями ОСОБА_11 , яка, почувши крики, вийшла на вулицю, наніс один удар ногою потерпілому в обличчя, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, у вигляді синців навкруги очей, садна на задній поверхні правого ліктьового суглоба, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Продовжуючи свої хуліганські дії, охоплені єдиним умислом, ОСОБА_8 почав переслідувати потерпілого ОСОБА_10 , який почав втікати до домоволодіння АДРЕСА_2 , де знаходячись на подвір`ї, ОСОБА_8 почав кидати у потерпілого дерев`яні колоди, які знаходилися у дворі та обливати його водою. Після чого припинив вчиняти свої хуліганські дії та залишив місце злочину.
ОСОБА_9 , 01 червня 2019, приблизно о 15 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 11 по пров. Кам`янському в м. Ізюмі Харківської області, спільно з ОСОБА_8 , діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки людини в суспільстві, з особливою зухвалістю, яка виявилась у заподіянні побоїв потерпілому, вчинив сварку та бійку з ОСОБА_10 , в ході якої, нехтуючи зауваженнями ОСОБА_11 , яка, почувши крики, вийшла на вулицю, почав наносити удари руками потерпілому в обличчя, чим заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження, у вигляді синців навкруги очей, садна на задній поверхні правого ліктьового суглоба, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.
В апеляційних скаргах:
Прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 296 КК України у видів 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року і остаточно призначено до відбування ОСОБА_8 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що покарання призначене ОСОБА_8 є явно несправедливим, оскільки судом першої інстанції не було враховано, що останній вчинив злочин середньої тяжкості в стані алкогольного сп`яніння в період іспитового строку, офіційно не працює, не одружений.

В доповнення до апеляційної скарги прокурор просив скасувати вирок суду першої інстанції з посиланням на істотне порушення вимог кримінально- процесуального закону, а саме порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 .

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_12 під час розгляду даного кримінального провадження заявлено клопотання про залучення захисника.

Натомість суд не вирішив дане клопотання, не залучив захисника, чим істотно порушив право обвинуваченого на захист, щзо в свою чергу є підставою для скасування судового рішення.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При цьому вказує, що вирок суду є необґрунтованим через неповноту судового розгляду, таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та ухваленим із істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

Так автор апеляційної скарги зазначає, що конфлікт із потерпілим відбувся через особисті неприязні відносини, а не метою грубого порушення громадського порядку.

Зокрема, підставою для конфлікту стали скарги сина ОСОБА_9 на потерпілого ОСОБА_10 , який пропонував йому (сину) вступити з ним у статеві стосунки.

Натомість даний факт залишився поза увагою суду та йому не була надана жодна правова оцінка.

Таким чином тілесні ушкодження потерпілому були нанесені не з хуліганських мотивів, а через особисті неприязні стосунки.

Також автор апеляційної скарги зазначає, що мотивувальна частина вироку не містить посилань на докази щодо усвідомлення особою яка вчиняє хуліганство, що її дії грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.

Суд не звернув уваги, що конфлікт між потерпілим та обвинуваченим мав короткотривалий характер та завершився нанесенням легкого тілесного ушкодження, а відтак містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Крім того, судом не було прийнято до уваги покази обвинуваченого, стосовно того, що потерпілий ОСОБА_10 на наступний день після конфлікту вчинив бійку з незнайомими особами, які могли заподіяти йому тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 також зауважує, що судом було порушено його право на захист.

Так судовому засіданні ним заявлено клопотання про залучення захисника. Натомість, суд відмовив у цьому клопотанні, з посиланням на те, що наразі вже йдуть судові дебати.

Обвинувачений вважає, що він є юридично неосвідченою особою та не міг на належному рівні здійснювати свій захист.

Відповідно до ч.4ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників апеляційного розгляду дійшла висновку про можливість розгляду даного кримінального провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , оскільки їх участь у апеляційному розгляді не є обов`язковою та кожний з них окремо надіслали заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які, частково підтримали апеляційні скарги один одного, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України, віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 - закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Згідно ч. 1, ч. 2ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Проте суд першої інстанції, не зважаючи на вимогу обвинуваченого ОСОБА_8 про надання йому захисника продовжив судовий розгляд.

На думку колегії суддів, важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника.

Недотримання цих складових права на захист може призвести до істотних порушень вимог КПК та скасування судового рішення.

З матеріалів провадження (журнал судового засідання від 02.03.2020 р.) вбачається, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про надання йому захисника судом першої інстанції не вирішено, а відтак захисник залучений не був.

Відтак, колегія суддів констатує істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд було продовжено та завершено, без участі захисника на необхідності участі якого наполягав обвинувачений, а відтак має місце порушення права на захист.

Таке порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - є підставами для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закон.

За таких обставин, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбачених п.п.2, 13 ч.1 ст.7 КПК України таких загальних засад кримінального провадження, як законність та забезпечення обвинуваченому права на захист, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути допущені вищевказані порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 березня 2020 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді