УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Департаменту нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Офісу Генерального прокурору ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001391 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2020 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Департаменту нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Офісу Генерального прокурору ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001391 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України, а саме: транспортний засіб LEXUS, модель RX 350 3464, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001391 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України за підозрою в.о. директора ДП "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)" ОСОБА_5 у привласненні чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищемта у привласненні чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, згідно з наказом № 713/к від 19.02.2020 ОСОБА_5 призначено виконуючим обов`язків директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» в.о. директора ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» - заступником начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (35)» з виробництва з 20.02.2020.
Так, ОСОБА_5 в період з 20.02.2020 по теперішній час є службовою особою ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» в силу покладених та виконуваних ним адміністративно-господарських та організаційно - розпорядчих функцій.
Умови матеріального забезпечення керівника ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» визначено додатком до наказу від 19.02.2020 №713-к «Умови матеріального забезпечення керівника державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№35)»
Згідно з вказаним додатком до наказу Мінюсту від 19.02.2020 № 713/к ОСОБА_5 нараховується заробітна плата, виходячи з установленого посадового окладу у розмірі 11525,00 грн.
Крім того, на підставі рішення Міністерства юстиції України (Орган управління) виконувачу обов`язків директора Підприємства можуть виплачуватися: премія за підсумками роботи за квартал та/або за рік відповідно до умов показників і розмірів преміювання; матеріальна винагорода за ефективне управління майном Підприємства за виконання показників, розмір яких встановлено даним наказом. Виплат будь-яких надбавок і доплат ОСОБА_5 умовами матеріального забезпечення не передбачено.
Посада виконувача обов`язків директора ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» відноситься до професії, пов`язаної з керівництвом підприємством згідно з Національним класифікатором України «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, тому встановлення надбавок і доплат ОСОБА_5 як в.о. директора Підприємства можливе виключно на підставі відповідного рішення органу управління Міністерства юстиції України.
Відповідно до підпункту 5-1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств» встановлено виключний вид надбавки, яка може бути встановлена керівником центрального органу виконавчої влади під час укладення контракту з керівником підприємства, заснованого на державній власності, а саме, за стаж наукової діяльності для працівників, робота яких пов`язана з науковою, науково-технічною діяльністю. ОСОБА_5 надбавка за стаж наукової діяльності не нараховувался.
Натомість, в лютому 2020 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на привласнення коштів ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 як службова особа, наділена організаційно-розпорядчими функціями, перебуваючи в службовому кабінеті ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16, 20.02.2020 діючи умисно з корисливих мотивів виніс наказ № 9 о/с-пр/вр «Про особовий склад», яким встановив собі як виконувачу директора Підприємства «відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 № 261 та згідно з колективним договором підвищення посадового окладу у розмірі 60 % - за особливі умови праці, пов`язані з роботою із засудженими та особами, що тримаються у слідчих ізоляторах, та за високі досягнення у праці - 50 % посадового окладу з 20.02.2020».
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.1993 № 534 «Про поліпшення умов оплати праці працівників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби», зміни до якої внесено, зокрема, постановою КМУ від 05.05.2015 № 261, надано право керівникам установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби встановлювати працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу та не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, посадові оклади (тарифні ставки) з підвищенням за особливі умови праці, пов`язані з роботою із засудженими та особами, що тримаються у слідчих ізоляторах, у певних розмірах.
Тобто постанова КМУ від 14.06.1993 № 534 чітко визначає осіб, яким керівник може своїм рішенням встановити надбавку за особливі умови праці, пов`язані з роботою із засудженими та особами, що тримаються у слідчих ізоляторах, і сам керівник до кола таких осіб не належить.
Крім того, колективним договором Підприємства на 2018-2022, зареєстрованим рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 13.03.2018 № 107 «Про повідомну реєстрацію колективних договорів», встановлення надбавок і доплат керівнику підприємства не передбачено.
Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 09.11.2020 № СЕ-19/111-2048808-ЕК ОСОБА_5 в період часу з лютого 2020 року по липень 2020 року було безпідставно нараховано та виплачено доплату за особливі умови праці, пов`язані з роботою із засудженими та особами, що тримаються у слідчих ізоляторах у розмірі 36995,25 грн і надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 49327,00 грн. Це завдало збитків (втрат матеріальних ресурсів) Підприємству на загальну суму 86 322,25 грн.
Оскільки наказ № 9 о/с-пр/вр від 20.02.2020 не був погоджений Міністерством юстиції України, будь-які інші організаційно-розпорядчі документи про встановлення ОСОБА_5 як в.о. директора ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» доплати за особливі умови праці, пов`язані з роботою із засудженими та особами, що тримаються у слідчих ізоляторах, і надбавки за високі досягнення у праці Міністерством юстиції України не виносилися, ОСОБА_5 ,. видавши наказ від 20.02.2020№ 9 о/с-пр/вр, порушив п. 11 Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 957/5 «Про впорядкування умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань», п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств», наказ Мінюсту від 19.02.2020 № 713/к «Про призначення виконувачем обов`язків», що призвело до завдання Підприємству збитків у розмірі 86 322,25 грн.
В лютому 2020 року у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел на привласнення коштів ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 як службова особа, наділена організаційно-розпорядчими функціями, перебуваючи в службовому кабінеті ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16, 24.02.2020 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів виніс наказ №7/АГД-2 «Про використання особового автомобіля в службових цілях» (далі - Наказ №7/АГД-2).
Відповідно до п. 1 Наказу №7/АГД-2 транспортний засіб марки LEXUS, модель LS 460, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , використовується для службових цілей в.о. директора ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» з 24 лютого 2020 року.
Пунктом 2 Наказу №7/АГД-2 наказано компенсувати в.о. директора особисті витрати на заправку автомобіля.
Відповідно до п. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.
Договір між ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» і ОСОБА_5 щодо узгодження умов використання на Підприємстві транспортного засобу LEXUS, модель LS 460, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 не укладався.
Умовами матеріального забезпечення ОСОБА_5 , затвердженими наказом Мінюсту від 19.02.2020 № 713/к «Про призначення виконувачем обов`язків», компенсація йому витрат палива не передбачена.
Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 09.11.2020 № СЕ-19/111-2048808-ЕК ОСОБА_5 за рахунок коштів Підприємства витрачено пального на загальну суму 30298,16 грн. Вказані витрати є покриттям особистих витрат ОСОБА_5 і збитками (втратами матеріальних ресурсів) Підприємства.
Тобто, ОСОБА_5 видавши наказ від 24.02.2020 №7/АГД-2 «Про використання особового автомобіля в службових цілях» порушив наказ ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (35)» №15/АГД-1 від 03.04.2019, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», п. 2.4 розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, що в подальшому призвело до завдання збитків Підприємству на загальну суму 30298,16 грн.
У зв`язку з викладеним, в сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 шляхом позбавлення його права на відчуження, розпорядження ним.

Необхідність застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження саме в такій формі відносно ОСОБА_5 зумовлено тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, в яких він підозрюється у цьому кримінальному провадженні, та застосуванням при цьому забезпечення цивільного позову.

Також є необхідність у розгляді клопотання без участі підозрюваного ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явився однак направив клопотання про розгляд справи за його відсутність.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0001391 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України.

При цьому слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб LEXUS, модель RX 350 3464, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 з метою забезпечення заявленого цивільного позову.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що транспортний засіб LEXUS, модель RX 350 3464, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , що належить на право власності та зареєстрований за ОСОБА_5

та на який слідчий просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001391 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України, а тому відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

Крім того, матеріалами клопотання підтверджується, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України були вчинені, а зазначене майно має значення речового доказу в межах кримінального провадження № 0001391, а тому клопотання про накладення арешту на згаданий транспортний засіб, з метою забезпечення цивільного позову, підлягає задоволенню.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість накладення арешту на майно, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт, у зв`язку з чим, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Департаменту нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Офісу Генерального прокурору ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001391 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб LEXUS, модель RX 350 3464, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 та прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя