єдиний унікальний номер справи 546/970/20
номер провадження 1-кп/546/13/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000092, відомості про яке 17.11.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, працюючого різноробочим Представництва «Онур Тааххут ІНФОРМАЦІЯ_2 », не інваліда, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

в с т а н о в и в:

16.01.2017 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 поставлено на облік.
Відповідно до Указу Президента України 13/2020 від 16.01.2020 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» призвані на строкову військову службу придатні за станом здоров`я до військової служби громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старших осіб, які не досягли 27 річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Згідно розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_4 № 218 від 28.07.2020 «Про черговий призов Решетилівського району на строкову військову службу в жовтні грудні 2020 року» вказано провести призов громадян України на строкову військову службу з 01 жовтня по 31 грудня 2020 року.
03.08.2020 за № 72 виданий наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про призов громадян на строкову військову службу у жовтні грудні 2020 року», а саме із 01 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року. На підставі вказаного наказу явці на призовну дільницю Решетилівського району для призову на строкову військову службу підлягають усі громадяни від 18 до 27 років народження, а також громадяни, у яких закінчилася відстрочка від призову, або не призвані на строкову військову службу за різних обставин. Усі громадяни, які підлягають призову на строкову військову службу зобов`язані прибути на призовну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 у встановлений час із документами, що зазначені у повістках. Громадяни, які не отримали особистих повісток для призову на строкову військову службу, зобов`язані прибути на призовні дільниці райвійськкомату та мати при собі документи, які посвідчують особу.
Таким чином, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 підлягає призову на строкову військову службу.
30.09.2020 ОСОБА_4 пройшов військову медичну комісію, за результатами проходження якої його було визнано придатним для проходження військової служби в Збройних Силах України, про що складено протокол Призивної комісії № 1 від 01.10.2020.
30.10.2020 призовник ОСОБА_4 отримав повістку про призов на строкову військову службу та відправку до військової частини на 16.11.2020. У вказаний строк призовник ОСОБА_4 без поважних причин не прибув для відправки та проходження строкової військової служби.
Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, без поважних причин, діючи умисно, порушуючи вимоги Указу Президента України 13/2020 від 16.01.2020, розпорядження голови Решетилівської РДА № 218 від 28.07.2020, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 72 від 03.08.2020, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», 16 листопада 2020 року для відправки та проходження строкової військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_6 , що розташований в АДРЕСА_3 , у визначений час не з`явився, не маючи на те поважних причин та виправдувальних документів стосовно своєї неявки не надав, тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.
Своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову на строкову військову службу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України.
В судове засідання з`явилися учасники кримінального провадження прокурор та обвинувачений.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин. Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений у судовому засіданні показав, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, та він їх в повному обсязі підтверджує. Пояснив, що був викликаний до військомату, пройшов військову медичну комісію 30.09.2020, відповідно до якої визнаний придатним для проходження військової служби, та 30.10.2020 отримав повістку про призов на строкову службу на 16.11.2020, однак не з`явився, так як у нього померла мати та він змушений допомагати бабусі та сестрі, оскільки єдиний хто працює. Про ці обставини повідомив працівників військомату. Вважав, що це є поважною причиною та на його думку є підставою для отримання відстрочки від призову. Запевнив суд, що усвідомив протиправність своїх дій.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ст. 335 КК України.

Згідно з довідкою ГУНП в Полтавській області обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

Відповідно до довідки КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської районної ради Полтавської області» ОСОБА_4 , на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває.

Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_4 виконавчий комітет Решетилівської міської ради Полтавської області немає.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (ч. 1 ст. 65 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, віднесено кримінальним законом до кримінальних проступків;

- особу обвинуваченого, який працює, не одружений, на утриманні осіб немає, характеризуючі негативні ознаки відсутні, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального проступку, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику особи обвинуваченого, ненастання тяжких наслідків, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку за необхідне призначити покарання в межах санкції ст. 335 КК України у виді обмеження волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення статті 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1