ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1804/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марнеулі республіки Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, яки являється ФОП, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , 03.10.2020 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Приколійна, 3, умисно вчинив опір поліцейському управління патрульної поліції у місті Києві ДПП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час виконання цим працівником службових обов`язків за наступних обставин.

Так, 03.10.2020 приблизно о 17 годині 55 хвилин до чергової частини ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення по спецлінії «102» про те, що за адресою: м. Київ, вул. Приколійна, 3 дорожньо-транспортна пригода без постраждалих. В зв`язку з чим оперативним черговим на місце пригоди за вищевказаною адресою, направлено автопатруль «Рубін-0203» у складі поліцейського управління патрульної поліції у місті Києві ДПП ОСОБА_6 та інспектора управління патрульної поліції у місті Києві ДПП ОСОБА_9 , для з`ясування обставин та врегулювання ситуації. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебували у форменому одязі працівників поліції з усіма загальновідомими розрізнювальними знаками.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 прибувши на місце події за зазначеною адресою, тобто: м. Київ, вул. Приколійна, 3, виявили факт дорожньо-транспортної пригоди, підійшли до заявника ОСОБА_10 та стали встановлювати всі обставини даної події. В цей час до них підбіг ОСОБА_11 , який почав поводити себе агресивно та на законні вимоги ОСОБА_6 відійти на визначену ним відстань останній відмовився. З метою, врегулювання ситуації працівниками патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було прийнято заходи до попередження і припинення правопорушення з боку

ОСОБА_12 свою чергу, ОСОБА_6 являючись працівником правоохоронного органу, діючи на законних підставах, а саме на виконання своїх обов`язків передбачених статтею 18 Закону України «Про поліцію», згідно положень якої працівник поліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов`язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, перебуваючи у форменому одязі працівника поліції, намагався заспокоїти ОСОБА_13 та попрохав залишити місце ДТП, використовуючи засоби фізичного впливу. В цей час ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом, став чинити опір співробітнику поліції, а саме ігноруючи його законні вимоги наніс два цілеспрямовані удари кулаками рук в область обличчя ОСОБА_6 , проте тілесних ушкоджень йому не спричинив, після чого розпочав активні дії у вигляді фізичного перешкоджання власному затриманню.

01.12.2020 року до суду подано угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_6 від 01.12.2020 року.

Відповідно до змісту вказаної угоди, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 342 КК України та відсутності з боку потерпілого будь-яких претензій майнового характеру. Сторони погодились на те, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_15 є щире каяття та відсутність заподіяної шкоди, а обставини, які обтяжують покарання відсутні. Сторонами узгоджене покарання, яка має понести обвинувачений ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 342 КК України, а саме у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень. В угоді наявна згода сторін на призначення зазначеного покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) про примирення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, угода про примирення ним підписана, наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі. Просив затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання. Наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого просив затвердити укладену між обвинуваченим та потерпілим угоду.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 беззаперечно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_7 , цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_7 визнає себе винуватим; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України і йому необхідно призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даній справі суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_16 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 469, 473-476 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 01 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.

Речові докази: DVD-диск VIDEX, DVD-диск ALERUS зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 1 481 (одна тисяча чотириста вісімдесят один) гривень 40 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_17 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: