Справа № 735/1222/13 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/185/21
Категорія - інші справи та матеріали. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому в режимі відео конференції матеріали з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 24 грудня 2012 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволене клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та закрите кримінальне провадження в частині обвинувачення її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, мотивуючи тим, що 11 червня 2020 року Велика палата Конституційного Суду України у справі № 1-305/2019 (7162/19) визнала такою, що не відповідає Конституції України статтю 375 КК України, положення якої втратили чинність 11 грудня 2020 року, що є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України та у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу районного суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 375 КК України, а кримінальне провадження повернути до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області для продовження судового провадження в загальному порядку.

Аргументує тим, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, а під час постановлення судового рішення допущені такі істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які свідчать про незаконність та не обґрунтованість ухвали суду.

Фактично в основу судового рішення суд поклав рішення Великої палати Конституційного суду України від 11 червня 2020 року та зазначив про відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення.

При цьому, згідно п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у тому разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Пунктом 2 ч. 2 вказаної статті передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі, якщо прокурор відмовиться від підтримання державного обвинувачення. Можливість закриття кримінального провадження результаті ухвалених Конституційним Судом України рішень, положеннями ст. 284 КПК України не передбачена.

На думку апелянта, суд послався на підставу для закриття кримінального провадження, якої у кримінально-процесуальному законі не існує.

Однією з підстав для закриття кримінального провадження суд також зазначив відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення, чого не було і в матеріалах справи відсутня відповідна постанова.

З огляду на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи ухвала суду підлягає скасуванню, як не законна та не обґрунтована,а матеріали кримінального провадження мають бути повернуті до суду першої інстанції для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_6 в апеляційній скарзі також просить про скасування ухвали та призначення нового розгляду, мотивуючи тим, що з мотивувальної частини ухвали суду вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження була і відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення, що передбачено п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, в той час як прокурор у судовому засіданні від підтримання державного обвинувачення не відмовлявся.

Вважає, що під час постановлення судового рішення суд мав керуватись положеннями п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом було закрите кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, тим більше, що вона не вважає себе винною за пред`явленим обвинуваченням, в тому числі і за обвинуваченням за ч. 2 ст. 375 КК України, і бажає довести під час судового розгляду, чого у даному випадку її позбавили такої можливості. Законодавець не відносить визнання неконституційності норми закону до шляхів декриміналізації, що виключає можливість застосування п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вирішення питання криміналізації чи декриміналізації злочину не відбувається в рамках прийняття рішення Конституційним Судом України, а можливе лише шляхом внесення відповідних змін до Закону про кримінальну відповідальність. Вирішуючи питання про закриття провадження, суд мав дослідити питання з якого моменту закон не відповідав вимогам Конституції України, в тому числі і щодо відповідності його засадам верховенства права.

Врахування лише факту прийняття рішення Конституційним Судом України без урахування встановлених судом обставин невідповідності, не відповідає принципам повного та всебічного з`ясування обставин у кримінальному процесі.

Заслухавши доповідача, обвинувачених, прокурора, які доводили неправомірність закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги задовольнити.

Статтею 284 КПК України передбачені підстави для закриття кримінального провадження, які поділяються на реабілітуючи та нереабілітуючі. Пунктом 4 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачене закриття кримінального провадження, у разі якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Названа обставина віднесена до реабілітуючих, так само як і пункти цієї частини з 1 по 3.

Закриваючи провадження у справі за клопотанням обвинуваченої, суд послався на наявність рішення Конституційного Суду України, яким положення статті 375 КК України визнані неконституційними.

Рішенням Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року № 7-р/2020 ст. 375 КК України визнана неконституційною, а момент втрати нею чинності від терміновано на шість місяців для того, щоб законодавець мав змогу привести зміст цієї статті у відповідність до Конституції України.

З дня ухвалення Конституційним судом України рішення, стаття 375 Кримінального КодексуУкраїни не була приведена у відповідність з Конституцією України, що могло бути підставою для виправдування обвинуваченої за цією статтею кримінального закону, тим більше, що вона не погодилася з підставами закриття щодо неї кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 375 КК України та бажає спростувати усі сумніви її причетності до інкримінованих їй дій.

Більш того, вказуючи в ухвалі про те, що прокурор відмовився від обвинувачення, суд першої інстанції допустив невірний виклад фактичних обставин справи, оскільки відповідно до журналу судового засідання та звукозапису до нього, прокурором було висловлено думку з приводу можливості задоволення клопотання обвинуваченої, жодних висловлювань з приводу відмови від обвинувачення, а тим більше постанови прокурора про відмову від обвинувачення, яка має бути не тільки у матеріалах справи, а й вручена всім учасникам кримінального провадження, прокурор не виносив.

Отже, клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 було розглянуте передчасно, для відмови у його задоволенні у апеляційного суду, відсутні правові підстави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 375 КК України скасувати, а кримінальне провадження в цій частині повернути до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 14 годині 29 січня 2021 року.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11