Справа №:755/4982/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ст.128 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Між тим, до закінчення вказаного строку закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення учасників судового розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу та просили змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої та середньої тяжкості, та за які законом передбачене покарання до п`яти років позбавлення волі, останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність та вчиняти тиск на свідків, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити ще на 60 днів.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 07 січня 2021 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення

Суддя: