Справа № 317/2112/20
№/п 1-в/317/201/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, росіянин, громадянин України, не одружений, не працював, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимий,

засудженого 16.08.2010 Апеляційним судом АР Крим за ст.115 ч. 2, п. 9,12, ст. 152 ч. 3, 70 КК України до 13 років позбавлення волі, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 зараховано строк тримання під вартою з 27.01.2010 по 02.12.2010 включно на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, з розрахунку: день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,суд
В С Т А Н О В И В :
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.02.2010 року. Під час тримання у Сімферопольському слідчому ізоляторі допустив 2 порушення режиму тримання, заохочень не мав.

В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 15.02.2011. За період відбування покарання допустив 2 порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 10 заохочень правами начальника колонії і 1 заохочення правами начальника відділення СПС.

Відповідно до характеристики, вважають, що засуджений довів своє виправлення, та до нього можливо застосувати ст. 81 КК України.

В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 ОСОБА_4 підтримав подання, просив його задовольнити.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали подання в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 вважаючи що він не в повній мірі довів своє виправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 та його захисника, представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_7 відбув.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.02.2010. Під час тримання у Сімферопольському слідчому ізоляторі допустив 2 порушення режиму тримання, заохочень не мав.
В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 15.02.2011. За період відбування покарання допустив 2 порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 10 заохочень правами начальника колонії і 1 заохочення правами начальника відділення СПС.
В установі не працевлаштований, але виконує роботи з благоустрою, а саме роботи, які не потребують кваліфікації, де до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду має цивільний позов на суму 110738,43 грн., але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

Засуджений відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи з корисливих мотивів. Перебуваючи в слідчому ізоляторі допускав порушення режиму тримання, заохочень не мав.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 від 22.06.2020 р., вбачається що за весь час відбування покарання засуджений допустив 2 порушення режиму тримання, за що отримував стягнення.

Сукупність вказаного переконує суд, що у засудженого хоч і є заохочення за виконання покладених обов`язків та правил поведінки, однак відсутні в повній мірі ознаки сумлінної поведінки за весь час відбування покарання та він не довів своє виправлення.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів, не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
В задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1