Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/539/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2020 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на час арешту проживав за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого двох малолітніх дітей, який до арешту працював комірником в ПП « ОСОБА_7 », раніше судимого:
- 27.02.2007 Литкарінським міським судом Московської області за ч. 2 ст. 188, ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 3 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років позбавлення волі, з урахуванням внесених змін постановою президіума Кіровського обласного суду від 27.01.2010 до 7 років 2 місяців позбавлення волі, без штрафу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.05.2010 вирок Литкарінського міського суду Московської області від 27.02.2007 приведено у відповідність із законодавством України, та ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 305, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307, ст. 70 Кримінального кодексу України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.10.2010 ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 305 ст. 69-1, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307, ст. 68, ст. 69-1, ст. 70 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.11.2011 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 07 місяців 04 дні за ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2011;
- на даний час відбуває покарання за вироком Литкарінського міського суду Московської області від 04.04.2017 за ч. 1 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді позбавлення волі строком на 5 років без обмеження волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.05.2018, якою постановлено вважати ОСОБА_6 , засудженим за ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі,
Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8
засуджений ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2020 року від 18.05.2020 року у задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_6 про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений, відбувши більше двох третин строку покарання, призначеного за вчинення умисного тяжкого злочину, - своєю поведінкою та ставленням до праці засвідчив успішність початку процесу його виправлення. Це свідчить про те, що останній стає на шлях виправлення, однак, враховуючи поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання судом відзначається, що останній своєю поведінкою не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду змінити, задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Зазначає, що працює в ВК№6 м. Кропивницький з 23.09.2019 року по сьогоднішній день. Допомагає робити ремонти.
Порушення, які були визнані при відбування покарання в РФ є незаконними та необґрунтованими, оскільки до українців в місцях позбавлення волі відносяться упереджено.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, проаналізувавши доводи, наведені у скаргі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції передчасно прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 обґрунтував своє рішення тим, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.
Дослідивши безпосередньо в суді апеляційної інстанції наявні у матеріалах провадженні докази, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 409 КК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання за вироком Литкарінського міського суду Московської області від 04.04.2017 за ч. 1 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді позбавлення волі строком на 5 років без обмеження волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.05.2018, якою постановлено вважати ОСОБА_6 , засудженим за ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі (а.о.с. 24-27, 58-59).
Також встановлено, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.05.2018 засудженому ОСОБА_6 , зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 14.12.2016 по 15.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 58-59).
З урахуванням зазначених судових рішень засуджений ОСОБА_6 на час розгляду клопотання в суді першої інстанції відбув 3 роки 11 місяців 5 днів строку призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду клопотання залишилося 1 рік 25 днів.
З матеріалів клопотання вбачається, що на день розгляду клопотання засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який з урахуванням положень статей 12, 24 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.
Апеляційним судом у відповідності до матеріалів клопотання встановлено наступне.
ОСОБА_6 з 16.12.2016 по червень 2019 року перебував у слідчих ізоляторах та установах виконання покарань РФ, де притягався до дисциплінарної відповідальності у виді доган, та мав одне поміщення до ДІЗО. Зазначені стягнення були зняті та погашені у встановленому законом порядку. В зазначений період мав заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
З 01.07.2019 по 09.07.2019 засуджений перебував в Кропивницькому слідчому ізоляторі, де стягнень та заохочень не мав. З 09.07.2019 відбуває покарання в державній установі «Кропивницька виправна колонія (№ 6)», адміністрацією якої характеризується посередньо, з наступним обґрунтуванням.
Так, за час відбування покарання в установі засуджений порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. 2 (рази) був заохочений правами начальника установи: 22.01.2020 за сумлінну поведінку та ставлення до навчання; 06.04.2020 за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Щодо відношення засудженого до праці адміністрацією установи виконання покарань зазначається, що засуджений протягом жовтня 2019 року працював на швейній дільниці. Проявляв добросовісне ставлення до праці, вчасно виконував покладені на нього завдання, мав сумлінну поведінку. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, залучається до робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 20 годин.
Засуджений прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. З вересня 2019 року навчається в Кіровоградському навчальному центрі (№ 6) за спеціальністю «Слюсар ремонтник». Проявляє добросовісне ставлення до навчального процесу, систематично відвідує заняття, проявляє наполегливість та старанність при виконанні практичних робіт, має сумлінну поведінку, за що був 1 (один) раз заохочений правами начальника установи.
За даними адміністрації установи виконання покарань засуджений ОСОБА_6 : стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання призначену судом вважає надто суворою; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Також, адміністрацією установи виконання покарань відзначається, що засуджений ОСОБА_6 приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, отримує посилки -передачі. Згідно вироку суду позову не має. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває.
Однак, на комісії установи виконання покарань 24.10.2019 при розгляді питання застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України, було прийнято рішення про відому остатньому у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як такому, який не довів свого виправлення (протокол № 22 від 24.10.2019).
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 зазначив, що відбуває покарання на території України з 26.06.2019 року, стягнення за вказаний період не накладалися.
До початку розгляду апеляційної скарги до суду надійшло клопотання про доручення до матеріалів характеризуючих особу засудженого ОСОБА_6 , а саме:
Довідка - характеристика виданої головою ОСББ «ОФДП-2» ОСОБА_9 від 30.04.2020 року ОСОБА_6 проживає за адресою АДРЕСА_1 , за період проживання нарікань на ОСОБА_6 від сусідів не поступало.
Гарантійний лист директора ТОВ ІОНТЕХ ОСОБА_10 , останній підтверджує свою готовність прийняти на роботу в ТОВ «ІОНТЕХ» на посаду різноробочого протягом тижня з дня звільнення засудженого ОСОБА_6 . Готовий посприяти в реабілітації ОСОБА_6 та навчанні професії «технолог на виробничому підприємстві».
Довідка Олександрійської міської ради Служби у справах дітей Кіровоградської області, питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно дітей ОСОБА_11 2013 року народження та ОСОБА_12 2015 року народження службою у справах дітей Олександрійської міської ради не розглядалось, дане питання не розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради. Дана родина не перебуває на обліку родин, які перебувають в складних життєвих обставинах.
Надаючи оцінку ставленню засудженого до праці, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання своїм ставленням до праці та навчання зарекомендував себе позитивно, у ставленні засудженого до праці спостерігаються позитивні тенденції покращення, про що свідчить і характеристика надана адміністрацією ДУ «Кропивницька виправна колонія №6».
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , оскільки мету покарання було досягнуто, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегією суддів при дослідженні характеристики засудженого ОСОБА_6 встановлено, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.05.2018 засудженому ОСОБА_6 , зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 14.12.2016 по 15.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 6 місяців 01 день.
В характеристикі ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» зазначений початок строку вказано 14.12.2016 року. Кінець строку 13.06.2021 року.
Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що при складенні характеристики помилково здійснено невірний розрахунок остаточного зарахування попереднього ув`язнення, який повинен відповідати 12 місяцям та 2 дні, замість зазначеного 6 місяців 01 день. З врахуванням вищезазначеного, кінець строку відбування покарання необхідно вважати 12.12.2020 року, а не 13.06.2021 року.
Щодо позиції засудженого, що порушення, які були визнані при відбування покарання в РФ є незаконними та необґрунтованими, оскільки до українців в місцях позбавлення волі відносяться упереджено, колегія суддів не має можливості перевірити такі твердження та надати їм оцінку, але бере до уваги, що стягнення погашені, та засуджений ОСОБА_6 мав заохочення.
Висновки суду першої інстанції про те, що по кримінальному провадженню засудженому ОСОБА_6 комісією установи виконання покарань 24.10.2019 року було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, оскільки він не довів свого виправлення, не є у відповідності до положень ст. 81 КК України підставою для відмови у задоволення подання про умовно дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, позитивну характеристику засудженого, його ставлення до вчиненого, сімейний стан засудженого, який одружений та має малолітніх дітей, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2020 року, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.05.2018 року.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 537- 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 -задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Литкарінського міського суду Московської області від 04.04.2017 за ч. 1 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді позбавлення волі строком на 5 років без обмеження волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.05.2018 року, якою постановлено вважати ОСОБА_6 , засудженим за ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, від невідбутого покарання умовно-достроково.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2