УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого Державного бюро розслідувань (далі-ДБР) у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020 про відмову у визнанні потерпілим від 17.09.2020.
На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 17.09.2020 рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/21528/20) скасована постанова слідчого ДБР ОСОБА_4 від 26.06.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56.
Водночас, 17.09.2020 слідчий вказаного органу досудового розслідування ОСОБА_5 постановив рішення, яким у черговий раз відмовив заявнику у задоволенні його клопотання від 19.06.2020 про визнання ОСОБА_3 потерпілим.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, заявник просив слідчого суддю скасувати рішення слідчого ОСОБА_5 від 17.09.2020 про відмову у визнанні його потерпілим.
У судове засідання заявник не прибув.
Враховуючи обмежені законом строки вирішення скарг зазначеної категорії, наявність документів, що дозволяють встановити необхідні обставини, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги без участі заявника.

Представник ДБР до суду також не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши скарги та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.
Статтею 2 КПК визначені завдання кримінального провадження, до яких серед іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, яка у силу ст. 9 КПК покладає на слідчого під час кримінального провадження обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу та всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Рішення слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого має містити, зокрема, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на положення КПК.
Таким чином, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.
У той же час, рішення слідчого від 17.09.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020 зазначеним вимогам не відповідає з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК, цей злочин є кримінальним правопорушенням проти правосуддя.
Статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів. Тобто суд здійснює діяльність, яка спрямована на захист прав, свобод та інтересів громадян.
Рішення суду у відповідності з ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання.
Як вбачається з доводів скарги, ОСОБА_3 звернувся до ДБР з заявою про вчинення певними службовими особами злочину, який полягає у систематичному невиконанні судових рішень, що у свою чергу покликані захистити права, свободи та інтереси громадян.
ОСОБА_3 з-поміж іншого зазначає, що вказаними вище протиправними діями йому заподіяно моральної шкоди, оскільки невиконання судового рішення перешкоджає поновленню його прав.
Таким чином, невиконання службовою особою судового рішення, яке має на меті захист прав та свобод громадянина, фактично призводить до моральних страждань останнього.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що заявником доведений факт заподіяння йому моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У той же час, статтею 92 КПК обов`язок доказування обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, покладається на прокурора та слідчого.
Отже, враховуючи зазначене, слідчий у рішенні від 17.09.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим був зобов`язаний послатися на докази, зібрані у ході досудового розслідування, які доводять, що ОСОБА_3 не є потерпілим у розумінні ст. 55 КПК.
У той же час, постанова слідчого не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні.
З огляду на викладені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого є необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 9, 22, 55, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 17.09.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020 скасувати.
Зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та допитати ОСОБА_3 як потерпілого у вказаному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1