Справа № 581/828/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов від прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 05.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

26.08.2020 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за наслідками апеляційного перегляду Сумським апеляційним судом надійшло кримінальне провадження № 0000068 від 05.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України для призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.08.2020 призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2020 справа призначена до судового засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а тому більш м`який запобіжний захід є недостатнім для їх запобігання. При цьому наголошує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, усвідомлення обвинуваченим невідворотності вказаного покарання, суворості покарання за вчинення інкримінованого йому злочину дає підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, щоб уникнути покарання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не надасть можливості запобігти зазначеним ризикам та забезпечити проведення повного, неупередженого та об`єктивного судового розгляду.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілі до судового засідання не з`явилися, про дату судового засідання повідомлені належним чином, від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, потерпілий ОСОБА_7 про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, які не заперечують проти задоволення клопотання, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою виходячи з наступного.
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2019 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був продовжений ухвалами Зарічного районного суду м. Суми від 06.08.2019, 09.09.2019, 08.11.2019.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13.08.2020 строк дії запобіжного заходу продовжено до 10.10.2020 включно.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу застосована обвинуваченому з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час ці ризики не зменшились.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Таким чином наявний ризик переховування від суду, щоб уникнути покарання.

Також прокурором доведено наявність ризику знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після скоєння злочину, обвинувачений вжив численні заходи з метою приховання слідів злочину, на даний час знаряддя злочину та частини майна потерпілої ОСОБА_8 не виявлено, обвинувачений не повідомляє про їх місце знаходження.

Також існує ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, оскільки обвинувачений проживає з ними в одному населеному пункті, де і вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення та з метою уникнення кримінальної відповідальності може на них впливати.

Крім того, попередні судимості обвинуваченого ОСОБА_4 вказують на його схильність до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень та на існування відповідного ризику.

Таким чином, ризики, які існували на момент застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися.
Медичних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого в умовах тримання під вартою, суду не надано.
Враховуючи наведене, з метою запобігти спробам переховуватися від суду, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Інші запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

З урахуванням змісту ч. 4 ст. 183 КПК України визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не обов`язковим.

На думку суду, тримання обвинуваченого під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 31, 35, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 314-317 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 08 вересня 2020 року до 24.00 год. 06 листопада 2020 року без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1