1Справа № 335/5948/20 1-кс/335/3122/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полтавки, Гуляйпільського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, досудовим розслідуванням встановлено, що 15 липня 2020 року, приблизно о 18 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Соборної в м. Гуляйполі, Запорізької області з боку пров. Селянського в напрямку вул. Хорсунської, зі швидкістю не менше 80 км/год, яка перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті.
В цей же час, у зустрічному автомобілю «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, рухався велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху в районі буд. 175 по вул. Соборній в м. Гуляйполі, водій ОСОБА_4 , діючи зі злочинною недбалістю, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, під час подолання закруглення проїзної частини вліво, змінив напрямок руху вправо, після чого змінив напрямок руху вліво, допустив занос керованого ним транспортного засобу, після чого, автомобіль в некерованому стані виїхав на зустрічну для нього смугу руху, де скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , після чого автомобіль виїхав на ліве по ходу його руху узбіччя де скоїв наїзд на електроопору.
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 10.1, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами № 136 від 06.03.2013, відповідно до яких:

- п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7».
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_4 знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 загинув на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

15 липня 2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК.

16 липня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування автомобілю, його пошкодження та стан проїзної частини в місці події, а також зафіксовано та встановлено, що місце наїзду на велосипедиста знаходиться на зустрічній для водія ОСОБА_4 смузі руху;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 15.07.2020, приблизно о 17 годині 40 хвилин він знаходився за місцем проживання та бачив, що по вулиці на великій швидкості рухався автомобіль марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, після чого він почув звук удару та вибіг на вулицю. Опинившись на вулиці він побачив автомобіль, який врізався в стовп. Підбігши до автомобіля він дістав з салону автомобіля водія. Підійшовши до передньої частини автомобіля він побачив велосипед затиснутий між передньою частиною автомобіля та електроопорою, в кюветі перед автомобілем він помітив тіло чоловіка без ознак життя;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що в вечірній час 15.07.2020 року на території м. Гуляйполе по вул. Соборній він побачив автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який пересувався по вулиці на великій швидкості. Після чого він побачив вищевказаний автомобіль, який стояв на узбіччі дороги. Підійшовши ближче він побачив що вказаний автомобіль здійснив зіткнення з електропорою. Між електроопором та автомобілем був затиснутий автомобіль, а попереду автомобіля в кюветі знаходилось тіло чоловіка;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який надав аналогічні показання;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що являється співмешканкою ОСОБА_4 та що 15.07.2020 приблизно о 18 годині на її мобільний зателефонував її співмешканець ОСОБА_4 який по голосу знаходився в сильному алкогольному сп`янінні та заявив, що він зараз приїде до неї на роботу після чого кинув телефон. Через деякий час вона зібралась їхати додому проте дорога на якій вона проживає була перегороджена в зв`язку з ДТП. Приїхавши додому співмешканця та автомобіля на якому він пересувався вона не помітила. Після чого вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_4 в ході розмови їй стало відомо, що ОСОБА_4 скоїв ДТП в результаті якої загинула людина;
- протокол допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 15.07.2020 року в вечірній час доби він знадився на території домоволодіння в якому він проживає. В цей час доби по своїй смузі руху пересувався велосипедист, а у зустрічному йому напрямку на великій швидкості не менше 80 км/год рухався автомобіль, який занесло на правій обочині в результаті чого він виїхав на зустрічну смугу руху де скоїв наїзд на велосипедиста після чого наїзд на електроопору. Вибігши на вулицю він підбіг до автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому знаходився водій, більше в автомобілі нікого не було. Після чого він побачив в кюветі тіло велосипедиста та викликав швидку. Водій перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходи у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена. Перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

На підставі вищезазначеного органом досудового розслідування відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.

Зокрема, вищевказаний ризик також підтверджуються тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків. Все вказане не виключає можливість переховування його від органів досудового розслідування та суду.

При обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, варто враховувати й те, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, та через яку наступили тяжкі наслідків (смерть потерпілого), що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України відсутні;

- відсутність таких осіб та стійких соціальних зв`язків та стабільного заробітку унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- тяжкість вчиненого кримінального правопорушення унеможливлює застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити у задоволенні клопотання, вважають що різки на які посилається слідчий не доведені та не обґрунтовані, а також у разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про наявність ризиків, обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту. Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_4 не має наміру ухилятися від слідства.

Розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24.11.2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обовязково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Таким чином, наявні докази, які містяться в матеріалах провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_4 до скоєння вказаного кримінального правопорушення, зокрема:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування автомобілю, його пошкодження та стан проїзної частини в місці події, а також зафіксовано та встановлено, що місце наїзду на велосипедиста знаходиться на зустрічній для водія ОСОБА_4 смузі руху;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 15.07.2020, приблизно о 17 годині 40 хвилин він знаходився за місцем проживання та бачив, що по вулиці на великій швидкості рухався автомобіль марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, після чого він почув звук удару та вибіг на вулицю. Опинившись на вулиці він побачив автомобіль, який врізався в стовп. Підбігши до автомобіля він дістав з салону автомобіля водія. Підійшовши до передньої частини автомобіля він побачив велосипед затиснутий між передньою частиною автомобіля та електроопорою, в кюветі перед автомобілем він помітив тіло чоловіка без ознак життя;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що в вечірній час 15.07.2020 року на території м. Гуляйполе по вул. Соборній він побачив автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який пересувався по вулиці на великій швидкості. Після чого він побачив вищевказаний автомобіль, який стояв на узбіччі дороги. Підійшовши ближче він побачив що вказаний автомобіль здійснив зіткнення з електропорою. Між електроопором та автомобілем був затиснутий автомобіль, а попереду автомобіля в кюветі знаходилось тіло чоловіка;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який надав аналогічні показання;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що являється співмешканкою ОСОБА_4 та що 15.07.2020 приблизно о 18 годині на її мобільний зателефонував її співмешканець ОСОБА_4 який по голосу знаходився в сильному алкогольному сп`янінні та заявив, що він зараз приїде до неї на роботу після чого кинув телефон. Через деякий час вона зібралась їхати додому проте дорога на якій вона проживає була перегороджена в зв`язку з ДТП. Приїхавши додому співмешканця та автомобіля на якому він пересувався вона не помітила. Після чого вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_4 в ході розмови їй стало відомо, що ОСОБА_4 скоїв ДТП в результаті якої загинула людина;
- протокол допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 15.07.2020 в вечірній час доби він знадився на території домоволодіння в якому він проживає. В цей час доби по своїй смузі руху пересувався велосипедист, а у зустрічному йому напрямку на великій швидкості не менше 80 км/год рухався автомобіль, який занесло на правій обочині в результаті чого він виїхав на зустрічну смугу руху де скоїв наїзд на велосипедиста після чого наїзд на електроопору. Вибігши на вулицю він підбіг до автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому знаходився водій, більше в автомобілі нікого не було. Після чого він побачив в кюветі тіло велосипедиста та викликав швидку. Водій перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння і слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального право рушення , у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його вік, та дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий.

Крім того, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що ризик, визначений п.п.1 ч.1 ст. 177 КПК України знайшов своє підтвердження і ті обставини, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення свідчать про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Натомість, доводи слідчого про те, що існує ризик вчинити інше кримінального правопорушення, ґрунтуються виключно на припущеннях, а підозрюваний раніше не судимий, будь-яких підстав, що підтверджують його такі наміри не надано.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має сина, який є особою з інвалідністю і потребує батьківського піклування, має соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та реєстрації, працює неофіційно, на обліку в психо - та наркодиспансері не перебуває, перебуває в цивільному шлюбі, бажає співпрацювати зі слідством.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними („Боцано проти Франції).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів („Боротюк проти України п. 62).

Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи („Piruzyan v. Armenia п. 95).

Наведені дані в своїй сукупності, як вважає слідчий суддя, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_4 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом.

Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, сімейний стан та інші обставини, передбачені ст.178 КПК, які свідчать на користь зменшення доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку з цим слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

На переконання слідчого судді застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків в повній мірі та його належну процесуальну поведінку.

Даний запобіжний захід сприятиме запобіганню спробам переховуватися від суду та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, до 16 вересня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя ,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Покласти на ОСОБА_4 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- з`являтися до органів досудового слідства і суду, за першим викликом, у призначений час.

- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілою в даному кримінальному провадженні;

В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Звільнити ОСОБА_4 з - під варти в залі суду негайно.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 16 вересня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1