Справа № 520/5195/17
Провадження № 1-кп/947/232/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2020 року

Колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
представника потерпілого ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000069 від 16.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 та ч.4 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
1.Короткий виклад історії даного кримінального провадження.
1. В провадженні колегії суддів Київського районного суду м. Одеси перебуває означене кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 та ч.4 ст. 189 КК України.
2. 07.10.2020 року стороною обвинувачення в рамках вказаного кримінального провадження до суду було подано клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
3. Ухвалою колегії суддів Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 постановлено ухвалу про його примусовий привід на 13 годину 00 хвилин 08.10.2020 року до Київського районного суду м. Одеси (зала судових засідань №1) для участі в судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0000069 від 16.03.2016 року.
4. В зв`язку з не можливістю виконання ухвали колегії суддів Київського районного суду м. Одеси про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_6 , в судовому засіданні 08.10.2020 року прокурором було заявлено клопотання про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках такого кримінального провадження.
5. Ухвалою колегії суддів Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року кллопотання прокурора було задоволено, й відносно обвинуваченого ОСОБА_6 надано дозвіл на його затримання з метою приводу.
6. 06.11.2020 року обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі вказаної ухвали колегії суддів Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року було затримано, й 07.11.2020 року доставлено до суду для вирішення раніше поданого клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2. Обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
7. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
8. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаного злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

9. Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

10. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 у судові засідання, призначені на 05.10.2020 та 06.10.2020 не з`явився, надавши суду медичну довідку, відповідно до якої останній перебуває на стаціонарному лікуванні.
11. Зазначена медична довідка викликає розумні сумніви щодо достовірності відомостей про хворобливий стан здоров`я обвинуваченого, оскільки 05.10.2020 ОСОБА_6 разом з іншими депутатами Затоківської селищної ради приймав участь у «закритій» сесії Затоківської селищної ради на якій вирішувались земельні питання.
12. Дані події висвітлювались у багатьох ЗМІ, а також стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 06.10.2020 за фактом зловживання владою та службовим становищем депутатами Затоківської селищної ради в інтересах третіх осіб, під час проведення із порушенням вимог Закону зазначеної сесії, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
13. Вказані факти свідчать про ухилення обвинуваченого від явки в судові засідання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

14. Також наявний ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення проти життя особи ОСОБА_6 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, що підтверджується зміною під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_18 та обвинуваченим ОСОБА_8 показів, наданих на досудовому розслідуванні.
15. Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 у 2019 році, займаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків голови Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради вчинив дії, що стали підставою для висунення обвинувачення за фактом видачі завідомо неправдивих офіційних документів - актів приймання виконаних будівельних робіт та розтрати бюджетних коштів під час проведення робіт з капітального ремонту берегозахисної споруди біля дитячого садку, який розташований в смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, що спричинило збитки Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міської ради у розмірі 930 226, 47 гривень шляхом зловживання службовим становищем.

16. Також, у 2019 році, ОСОБА_6 займаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків голови Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради повторно вчинив дії, що стали підставою для висунення обвинувачення за фактом видачі завідомо неправдивих офіційних документів - актів приймання виконаних будівельних робіт та розтрати бюджетних коштів під час виконання будівельних робіт із реконструкції очисних споруд мкр. Райдужний смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, в результаті чого спричинено збитки Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міської ради у розмірі 678 165,52 гривень шляхом зловживання службовим становищем.

17. Обвинувальний акт за вказаними епізодами за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК Україниу кримінальному провадженні № 0000166, 25.09.2020 направлено для розгляду по суті до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та в подальшому, рішенням Одеського апеляційного суду скеровано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

18. Таким чином, ОСОБА_6 , будучи обвинуваченим у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя особи, систематично вчиняє дії, що стають підставою для висунення обвинувачення у вчиненні нових злочинів, у тому числі особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушеннях, у результаті яких завдано збитків понад 1 600 000 гривень.

19. Враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінується замах на умисне вбивство, який міг призвести до загибелі людини, життя якої є найвищою соціальною цінністю, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинення обвинуваченим інших особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, у тому числі щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

20. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у замаху на умисне вбивство, в результаті якого могла настати смерть людини, тому розмір застави визначенню не підлягає.
3. Позиції учасників судового провадження.
21. Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказавши на фактичні обставини неявки обвинуваченого ОСОБА_6 в судові засідання, призначені 05.10.2020 року, 06.10.2020 року та 07.10.2020 року, в той час як згідно медичної документації, останній мав змогу брати участь в судових засіданнях. Крім того, прокурор вказав, що про фактичне ухилення обвинуваченого від суду свідчить місце його затримання, яким є м. Одеса, а не місце його проживання, куди останнього було виписано під нагляд лікарів. З огляду на викладене, враховуючи обґрунтування, яке міститься у письмовому клопотанні, прокурор таке клопотання просив задовольнити у повному обсязі.
22. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_15 в судовому засіданні вимоги поданого прокурором клопотання підтримала у повному обсязі, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілих. На теперішній час наявні підстави вважати обвинуваченого ОСОБА_6 суспільно-небезпечною особою, з огляду на що, подане прокурором клопотання просила задовольнити та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення відповідного розміру застави.
23. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Його підзахисний не порушував обов`язок з`являтися до суду, оскільки останній перебував на стаціонарному лікуванні, про що було відомо суду. Протягом 2 (двох) років розгляду даного кримінального провадження його підзахисний мав міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Вказане кримінальне провадження набуло політичного аспекту. З огляду на викладене, в задоволенні поданого прокурором клопотання захисник просив відмовити.
24. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 заперечував проти задоволення поданого клопотання, підтримавши думку захисника ОСОБА_13 . Звернення прокурора до суду з клопотанням про застосування відносно його підзахисного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є політичною розправою. З огляду на викладене, в задоволенні такого клопотання захисник просив відмовити та застосувати відносно свого підзахисного міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
25. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що з 2019 року обвинувачений ОСОБА_6 перебував без запобіжного заходу, раніше обраний вид запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не порушував. Матеріали даного кримінального провадження містять документи на підтвердження причин неявки обвинуваченого ОСОБА_6 до суду. Крім того, захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 не зобов`язаний перебувати за місцем мешкання чи реєстрації. Клопотання прокурора є передчасним та необґрунтованим, з огляду на що, в його задоволенні захисник просив відмовити.
26. Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав думку своїх колег.
27. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 проти задоволення поданого клопотання заперечував.
28. Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що все це зумовлено політичними обставинами, пов`язано з виборами, до яких його не допустили. По всіх датах судових засідань він перебував на стаціонарному лікуванні. З огляду на викладене, в задоволенні поданого клопотання просив відмовити.
29. Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думки своїх захисників.
4. Норми законодавства, якими керується колегія суддів при вирішенні заявленого клопотання.
30. Ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

31. Ч. 1 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

32. Ч. 2 ст. 177 КПК України - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

33. Ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

34. Ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

5. Вирішення питання існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
А) Наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
35. Колегія суддів зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, як і фактично, належним чином не регламентовано можливість надання колегією суддів правової оцінки її існуванню, по відношенню до особи, яка набула процесуального статусу обвинуваченого в рамках відповідного кримінального провадження.
36. При вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України), а також до існуючих вимог Кримінального процесуального кодексу України, про які було зазначено в Розділі 4 даної ухвали колегії суддів (ч. 1 ст. 194 КПК України).

37. Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

38. За таких обставин, з огляду на фактичну стадію даного кримінального провадження, а саме стадію судового розгляду, наявність в рамках такого кримінального провадження складеного обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів, не надаючи правової оцінки винуватості/невинуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого на теперішній час йому кримінального правопорушення, приходить до переконання, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, в рамках такого кримінального провадження обґрунтована підозра наявна.

39. При цьому, знову ж таки, колегія суддів не вирішує питання винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , а лише, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 194 КПК України, надає правову оцінку існуванню в цілому, попри дійсну стадію кримінального провадження, обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Б) Наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
40. Як вже було зазначено в Розділі 2 дійсної ухвали колегії суддів, в своєму клопотанні сторона обвинувачення посилається на існування в рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 трьох ризиків, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
41. З огляду на викладене, колегії суддів слід встановити, чи доводять фактичні обставини даного кримінального провадження обґрунтованість вказаних доводів сторони обвинувачення (прокурора), з огляду на що, вирішити питання достатності підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

42. Так, колегія суддів безумовно враховує, що на теперішній час ОСОБА_6 пред`явлені обвинувачення за фактом можливого вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за вчинення якого, навіть попри вимоги ст. 68 КК України, передбачено в достатній мірі серйозне покарання у вигляді позбавлення волі, про що без сумніву не може не бути відомо обвинуваченому ОСОБА_6 .

43. Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт тяжкості кримінального правопорушення та покарання, яке передбачено за його вчинення, не може слугувати єдиною та достатньою підставою для того, щоб колегія суддів прийшла до переконання, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

44. Між тим, в аспекті даного питання, надзвичайно важливим є встановлення характеру процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження до моменту вирішення даного питання, який в певній мірі дасть можливість спрогнозувати подальшу поведінку такої особи, в тому числі, через призму необхідності подальшого забезпечення досягнення відповідних завдань кримінального провадження.

45. Так, колегія суддів враховує, що станом до 05.10.2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 дотримувалася належна процесуальна поведінка, з огляду на яку, останній прибував за судовими викликами до суду для участі у дійсному кримінальному провадженні.

46. Між тим, з 05.10.2020 року обвинувачений ОСОБА_6 перестав з`являтися до суду, при цьому з боку сторони захисту на адресу колегії суддів подавалися відповідні медичні документи, на підтвердження поважності неявки останнього до суду.

47. Так, колегія суддів враховує, що 07.10.2020 року, з огляду на відповідь з МЦ ТОВ «Кардіка Асістанс», з якої вбачалося, що обвинувачений ОСОБА_6 може приймати участь в судових засіданнях, колегією суддів причини неявки обвинуваченого до суду були визнані неповажними, за результатами чого відносно останнього було постановлено ухвалу про його примусовий привід.

48. В подальшому, з огляду на неможливість виконання означеної ухвали про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_6 , а також відсутність у колегії суддів відомостей в частині місця перебування обвинуваченого, колегією суддів було встановлено факт його переховування від суду, з огляду на що, було постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання.

49. Позиція сторони захисту фактично на теперішній час зводиться до того, що обвинувачений ОСОБА_6 перебував на лікуванні, з огляду на що не міг з`явитися до суду.

50. Між тим, колегія суддів зазначає, що згідно наявної медичної документації, станом на 07.10.2020 року колегією суддів було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 міг приймати участь в судових засіданнях, й більше того, в подальшому, а саме 28.10.2020 року, коли обвинувачений ОСОБА_6 був виписаний в задовільному стані під нагляд лікарів за місцем проживання з ТОВ «КЛІНІКА ОКСФОРД МЕДІКАЛ» (довідка від 03.11.2020 року), не зважаючи на те, що стороні захисту було відомо про те, що відносно обвинуваченого постановлювалася ухвала про його примусовий привід, а в подальшому вирішувалося питання про надання дозволу на його затримання, будь-які відомості від самого обвинуваченого про його місцеперебування на адресу колегії суддів не надходили.

51. В цілому, колегія суддів враховує, що місцем затримання обвинуваченого ОСОБА_6 стала не адреса його проживання, де останній повинен був би згідно вказаної документації перебувати під наглядом лікарів, а адреса: м. Одеса, вул. Літературна, 8.

52. Викладене, на думку колегії суддів в сукупності свідчить про існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду.

53. Що стосується ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то колегія суддів приходить до переконання, що доводи сторони обвинувачення в цій частині свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли.

54. Зокрема, колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи сторони обвинувачення в тій частині, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_18 змінювали раніше надані ними покази в судовому засіданні, що на думку сторони обвинувачення може свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження. Зокрема, колегії суддів не надано не лише доказів того, що вказані учасники судового провадження змінювали раніше надані покази, але й не було колегії суддів надано будь-яких доказів в тій частині, що обвинувачений ОСОБА_6 здійснював будь-який вплив на останніх. Більше того, в рамках даного кримінального провадження у вказаному складі суду жоден з учасників такого кримінального провадження ще не допитувався. В цілому, навіть у випадку якби вказані фактичні обставини дійсно мали місце, у колегії суддів відсутні будь-які відомості в частині здійснення відносно обвинуваченого ОСОБА_6 окремого кримінального провадження за вказаним фактом.

55. Що стосується посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до переконання, що належним та достатнім чином стороною обвинувачення така обставина в ході даного судового розгляду доведена не була.

56. Зокрема, при вирішенні даного питання колегія суддів враховує, що попри наявні відомості відносно притягнення на теперішній час обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного та інших кримінальних проваджень до кримінальної відповідальності, в жодному з таких кримінальних проваджень його вину у встановленому законом порядку доведено не було, а відтак останній на теперішній час є особою, раніше не судимою. Відомості відносно наявності схильності у обвинуваченого ОСОБА_6 до ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій у колегії суддів відсутні, як і відсутні будь-які інші вагомі відомості, якими б підтверджувалися обставини існування такого ризику.

В) Недостатність застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.
57. Колегія суддів враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

58. При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового та судового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею/судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним/обвинуваченим такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею/судом повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного/обвинуваченого.

59. За фактичними обставинами даного кримінального провадження колегією суддів було встановлено існування в діях обвинуваченого ОСОБА_6 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді його можливого переховування від суду.

60. Крім того, колегією суддів було встановлено неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження, яка спочатку виразилася у постановленні відносно нього ухвали про його примусовий привід, а в подальшому, в постановленні відносно нього ухвали про дозвіл на його затримання.

61. Викладені обставини в сукупності з фактичними обставинами даного кримінального провадження, на думку колегії суддів свідчать, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на теперішній час слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку та не буде сприяти належному забезпеченню досягненню завдань такого кримінального провадження.

6. Вирішення питання можливості/неможливості визначення відповідного розміру застави в рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
62. Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

63. Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

64. Оскільки за фактичними обставинами даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується можливе вчинення кримінального правопорушення, в результаті якого могла настати смерть особи, колегія суддів приходить до переконання про необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення відповідного розміру застави.

65. На підставі викладеного у сукупності та керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 193, 194, 331 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали колегії суддів обчислюється з моменту фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_6 та припиняє свою дію 04.01.2021 року.
Ухвала колегії суддів підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала колегії суддів підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2