Єдиний унікальний номер 728/1671/20
номер провадження № 1-кп/728/249/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач у кримінальному провадженні №0000068 від 20.08.2020 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, інвалідності не маючого, раніше не судимого,

стосовно скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

19.08.2020 близько 15:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в господарстві АДРЕСА_3 , під час сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів палицею в область голови, шиї, тулуба та в область нижніх кінцівок ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у виді синців та саден голови, шиї, тулуба та нижніх кінцівок, що відповідно до висновку експерта, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкої ступені тяжкості, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та пояснив, що дійсно, 19.08.2020 близько 15:30 год. він по АДРЕСА_3 , під час сварки з ОСОБА_5 , яка виникла з приводу того, що потерпіла без дозволу відвідує належне йому господарство, звідки періодично зникає майно, наніс останній тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати, запевнив, що зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 19.08.2020 після обіду вона була в себе вдома, коли до неї прийшов обвинувачений, почав сваритися з приводу того, що, ніби-то, вона без дозволу ходить до його господарства та наніс їй удари палицею по різним частинам тіла, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження та лікувалася. Вважає, що обвинувачений повинен відшкодувати їй понесені на лікування збитки, однак цивільний позов у справі не заявляла.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в Суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, Суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Окрім того, Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілу, зясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 , Суд приходить до висновку, що його винуватість в пред`явленому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, Суд вважає, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, Суд керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст.65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання негативних характеристик не має, раніше не судимий, розлучений, однак проживає разом з родиною, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, інвалідності не має.

Як вбачається з положень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, Суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 такий вид покарання як громадські роботи, що на думку Суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили Суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376, 381 КПК України, Суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1