Справа № 685/824/20
Провадження № 1-кп/669/106/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір?я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000081 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Базалія, Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, непрацюючого, не судимого,

У вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2020 року, близько 02 год., 00 хв. ОСОБА_5 , в темну пору доби, перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном та відсутністю стороннього нагляду за допомогою сили рук відкрив металевий засув для запирання вхідних дверей господарського приміщення, в такий спосіб проник до зазначеного господарського приміщення, звідки таємно викрав бувшу у виростанні бензопилу «Foresta FA-45S», оранжево-червоного кольору, яка належить ОСОБА_4 , вартість якої, згідно висновку експерта № 12.1-0490:20 від 12.06.2020 року становить 1587 грн. 50 коп..

Викрадене майно ОСОБА_5 переніс до території домогосподарства за місцем свого проживання, де й зберігав до моменту вилучення працівниками поліції.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у сховище.

В ході розгляду справи між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000081 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_6 03 вересня 2020 року укладена угода про визнання винуватості. Потерпілий ОСОБА_4 надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та просив її затвердити, що відповідає вимогам ч.4 ст. 469 КПК України.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком, визначеним судом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання. Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом у відповідності до ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднаному із проникненням у сховище, доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення (злочин) кваліфікується як тяжкий злочин.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, щиро кається у вчиненні злочину і активно сприяв у його розкритті.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація діяння кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, а тому при призначенні покарання ОСОБА_5 суд вважає, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають особі винного, загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_6 , і вважає, що узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_5 підлягають скасуванню. ОСОБА_5 слід залишити до набрання вироком законної сили попередньо обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.65,75,76, ч.3 ст. 185, 358 КК України, ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 вересня 2020 року, укладену між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000081 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

До набрання вироком суду законної сили ОСОБА_5 залишити попередньо обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку із проведенням товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні №0000081 в сумі 653,08 грн.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному 02.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, накладених ухвалою слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області ОСОБА_7 від 04 червня 2020 року.

Речові докази:

- бувшу у виростанні бензопилу «Foresta FA-45S», оранжево-червоного кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1