ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1039/20 Справа № 209/3982/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0001547 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
вказаною ухвалою закрито кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, офіційно не працюючої, розлученої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Органом досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.10.2017 року про стягнення аліментів, видано виконавчий лист №209/2037/17 від 04.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 зобов`язана сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_8 , щомісячно, починаючи з 01.08.2017 року, до досягнення дитиною повноліття.
Однак, ОСОБА_7 , якій було відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду, будучи неодноразово попередженою державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, стала на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої доньки.
Будучи фізично здоровою для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, ОСОБА_7 не маючи наміру працювати задля заробітку коштів на утримання дитини, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, у період часу з серпня 2017 року до 18.11.2019 року не вживала заходи до працевлаштування та аліменти на утримання неповнолітньої доньки не сплачувала. Будь-якої допомоги на утримання дитини у не грошовій формі не надавала, участі у вихованні дитини не приймала. Згідно довідки про заборгованість по аліментам Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, вона допустила заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за 28 місяців у розмірі 54 622 гривень 79 коп.
Діяння ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Суд зазначив, що в підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав суду заяву, в якій просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України, у зв`язку з його відмовою від обвинувачення у цьому кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі:
- потерпілий просить скасувати вказану ухвалу і призначити справу до нового розгляду у суді першої інстанції.
Вважає, що дана ухвала є незаконною та такою, що протирічить інтересам неповнолітньої дитини, на користь якої стягуються аліменти та яка не отримує їх з моменту винесення рішення.
Вказує, що в нього не було наміру звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності, остільки він розумів, що його відмова від обвинувачення лише пом`якшить її покарання. Заяву він писав під диктовку прокурора, який приймав участь у справі і який настійливо пропонував і наполягав на тому, щоб він написав заяву про відмову від обвинувачення.
На його думку, заява була написана ним без усвідомлення її значення для розгляду справи та прийняття рішення по ній. Проконсультуватися з адвокатом з приводу запропонованої прокурором пропозиції він не міг, бо не мав такої можливості в судовому засіданні, що порушило його процесуальні права та призвело до негативних наслідків для нього та доньки і дозволило залишитись без покарання винній особі.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинувачену, яка просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.
Перевіривши доводи апеляційної скарги потерпілого, про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при закритті кримінального провадження, колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу.
Як вбачається з технічного запису та журналу судового засідання, судом першої інстанції не було належним чином роз`яснення потерпілому ОСОБА_8 вимоги ст. 284 КПК України та наслідки закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою останнього від обвинувачення у цьому кримінальному провадженні.
Волевиявлення ОСОБА_8 , за зазначених в його скарзі підстав, ставить під сумнів добровільність складеної ним заяви.
Більш того, в апеляційному суді ОСОБА_7 заявила, що вона не мала наміру сплачувати аліменти на дітей, та до цих пір не працевлаштувалася.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, визнає істотними та такими, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу потерпілого, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 , - задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4