У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12.11.2020 року, якою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Овлаши Роменського району Сумської області, громадянина України,проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
-продовжено строк тримання під вартою до 19.12.2020 року включно.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6
підозрюваний: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

____________________________________________________________________
Провадження: № №11-сс/812/898/20 Слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання заступника начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 ,продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 19.12.2020 року включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї підозрюваний вважає ухвалу слідчого судді не обґрунтованою.

На думку апелянта слідчий суддя ОСОБА_8 не мав право розглядати клопотання слідчого про продовження йому строку запобіжного заходу, оскільки вказаний суддя вже розглядав клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу.

Наголошує, що розгляд клопотання слідчого відбувався без участі потерпілої.

Зазначає, що не мав наміру вбивати потерпілу, мав з нею дружні стосунки. Зазначає, що все трапилось випадково.

Стверджує, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування до підозрюваного інших альтернативних запобіжних заходів.

Зазначає, що в матеріалах провадження відсутні переконливі дані про те, що домашній арешт не зможе запобігти ризикам, на які посилався слідчий.

Вказує, що слідчий суддя не врахував позитивні характеристики підозрюваного.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що слідчий суддя не врахував його стан здоров`я. Вказує, що він пересувається на милицях і потребує оперативного втручання та лікування.

Вказує про те, що слідчий суддя безпідставно не задовольнив клопотання щодо виклику в судове засідання хірургів для надання пояснень про його стан здоров`я.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
18.09.2020 року, близько 19.00 год., точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_5 перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, вирішив спричинити смерть останній. Реалізовуючи свій злочинний намір, який виник спонтанно, безпосередньо перед вчиненням злочину, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 взяв кухонний ніж, який знаходився в кімнаті домоволодіння, після чого за допомогою даного ножа, усвідомлюючи, що наносить тілесні ушкодження у життєво важливий орган потерпілої шию, спричинив тілесне ушкодження у вигляді різаної рани передньої області шиї. Після спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , побачивши, що з рани на шиї ОСОБА_10 потекла кров, вирішив, що довів свій злочинний намір, спрямований на спричинення смерті ОСОБА_10 , до кінця та досяг злочинного результату у вигляді смерті потерпілої, вийшов з будинку, однак смерть потерпілої ОСОБА_10 не настала, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5
18.09.2020р. ОСОБА_5 було затримано на підставі ч.4 ст.208 КПК України. 19.09.2020р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
09 листопада 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Продовжуючи строк тримання під вартою слідчий суддя враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 дійшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що вона не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається із клопотання слідчого, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчене через відсутність п`яти висновків судової молекулярно генетичної експертизи та цитологічної експертизи, проведення яких на даний час триває. Після закінчення кримінального провадження для його вивчення процесуальним прокурором та затвердження обвинувального акту необхідний проміжок часу.
Відповідно до постанови про продовження строку досудового розслідування від 09.11.2020 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000245 продовжено до трьох місяців до 19.12.2020р.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 183 КПК України стосовно нього може бути обраний запобіжний з ахід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що підозрюваний перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується негативно, як особа яка зловживає спиртними напоями.
Відповідно до матеріалів провадження на даний час Городищенським районним судом Черкаської області розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України. У зазначеному кримінальному провадження змінювався запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Однак підозрюваний не з`являвся у судове засідання, відносно нього судом не одноразово виносились ухвали про примусовий привід, оголошувався розшук підозрюваного. Зазначене свідчить про те, що підозрюваний має тенденцію ухилятися від суду.

Також, матеріали провадження свідчать про те, що підозрюваний не працює, джерел прибутку не має, а також не має міцних соціальних зв`язків.

Крім того, матеріали провадження вказують на те, що підозрюваний після вчинення злочину знищив свій одяг.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував те, що не зменшилися ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які встановлені при обранні у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України.
Так, твердження апелянта про те, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе запобігти вищевказаним ризикам є необґрунтованим та не підтверджуються матеріалами провадження.

Окрім того, не є слушними доводи апелянта про незадовільний стан його здоров`я .

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально профілактична і протиепідемічна робота в слідчих ізолятарах організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.
Так, медична частина державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Отже, відповідно до наведеного при необхідності медична допомога може бути надана підозрюваному в умовах СІЗО.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати в умовах СІЗО. Не надано таких даних захисником і в судовому засіданні апеляційної інстанції.
Відповідно до листа начальника ФДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській області від 05.10.2020р. на даний час загальний стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний і він може утримуватись в умовах СІЗО.
Крім того є надуманими та не підтверджується матеріалами провадження твердження доводи апелянта про те, що розгляд клопотання слідчого про продовження йому строку тримання під вартою проводився незаконним складом суду.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, ч.3 ст.407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2020 року у відношенні ОСОБА_5 про продовження строку тримання під варту до 19.12.2020р. - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: