ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

за участю прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

представника потерпілої адвоката ОСОБА_21

цивільного позивача ОСОБА_22

представника цивільного позивача ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25

обвинувачених ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005331 від 26.08.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зі слів має на утриманні малолітню дитину, працюючого приватним підприємцем, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працювавшого інженером в ТОВ «Екосол Проект», інваліда 2 групи, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працевлаштованого, силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_26 у 20-х числах серпня 2015 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, із залученням ОСОБА_27 та ОСОБА_28 в якості виконавців, організував розбійний напад, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_32 , який 26.08.2015 року о 18 годині 40 хвилин за адресою: м.Одеса, вул.Стовпова біля залізничного переїзду з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_32 , з застосуванням металевого гайкового ключа, який потерпіла сприйняла за пістолет, вчинив безпосередньо ОСОБА_27 , заволоділи грошовими коштами та майном ОСОБА_32 на загальну суму 1 880 243 гривні, а ОСОБА_28 відповідно до розробленого плану залишився в автомобілі «Хонда Аккорд», державний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення швидкого відходу з місця події.

Дії ОСОБА_26 кваліфіковані за ч.3 ст.27, ч.4 ст.187 КК України організація розбою, з метою заволодіння чужим майном майном ОСОБА_32 , поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу ОСОБА_32 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах.

ОСОБА_27 обвинувачується в тому, що 26.08.2015 року приблизно о 18 годині 40 хвилин за адресою: м.Одеса, вул.Стовпова біля залізничного переїзду, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_32 , з застосуванням металевого гайкового ключа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , вчинив розбійний напад на ОСОБА_33 та заволодів її грошовими коштами та майном на загальну суму 1 880 243 гривень.

Дії ОСОБА_27 кваліфіковані за ч.2 ст.27, ч.4 ст.187 КК України виконавець розбою, з метою заволодіння чужим майном майном ОСОБА_32 , поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу ОСОБА_32 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах.

ОСОБА_28 обвинувачується у тому, що він, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , виступаючи в якості співвиконавця розбійного нападу на ОСОБА_33 , 26.08.2015 року починаючи з 14 години відслідковував автомобіль, в якому перебувала потерпіла, та цього ж дня приблизно о 18 годині 40 хвилин прибув з ОСОБА_27 за адресою: м.Одеса, вул.Стовпова біля залізничного переїзду, де відповідно до розробленого плану, ОСОБА_27 з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_32 , з застосуванням металевого гайкового ключа вчинив розбійний напад та заволодів грошовими коштами та майном ОСОБА_32 на загальну суму 1 880 243 гривні, а ОСОБА_28 відповідно до розробленого плану залишався в автомобілі «Хонда Аккорд», державний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення швидкого відходу з місця події.

Дії ОСОБА_28 кваліфіковані за ч.2 ст.27, ч.4 ст.187 КК України співвиконавець розбою, з метою заволодіння чужим майном майном ОСОБА_32 , поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу ОСОБА_32 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах.

Будучи допитаним по висунутому обвинуваченню за ч.2 ст.27, ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_27 свою вину не визнав, а визнав вину у вчиненні розбійного нападу одноособово та вказав, що з ОСОБА_28 був знайомий давно, а з ОСОБА_26 познайомився незадовго до вчинення злочину. Від ОСОБА_26 стало відомо, що 26.08.2015 року ОСОБА_34 буде здійснюватися угода по продажу її будинку за 80 00 доларів США та при цьому з останньою буде його сестра ОСОБА_35 . Ними було прийнято рішення прослідкувати куди поїде після отримання грошей ОСОБА_36 та в нічний час вчинити крадіжку грошей. Про розбійний напад розмови не було та ролі кожного не визначались.

26.08.2015 року, приблизно з 13 години, він з ОСОБА_28 на автомобілі «Honda Accord» почали слідкувати за переміщенням автомобіля «Citroen Nemo» під керуванням ОСОБА_37 , в якому знаходилась ОСОБА_36 з метою встановлення її місця проживання та ймовірного місця зберігання грошових коштів.

Приблизно о 18 годині цього ж дня, коли ОСОБА_36 та ОСОБА_38 вийшли від нотаріуса та сілі до автомобілю, вони стали рухатись за ними. Однак, після того як автомобіль, в якому перебувала потерпіла ОСОБА_36 з грошовими коштами зупинився на залізничному переїзді на 1-й Заставі, він, вважаючи що склались сприятливі умови для заволодіннями грошовими коштами, вийшов з автомобіля, взявши з собою в руку гайковий ключ загорнутий в газету та, одягнувши на голову кепку, а на обличчя медичну маску, підійшов до автомобілю, де перебували ОСОБА_38 та ОСОБА_36 та, через відкрите скло дверей автомобілю просунувся в салон та став вимагати віддати сумку, що й виконала потерпіла. Після цього він повернувся до автомобіля, в якому перебував ОСОБА_28 та вони покинули місця події, а в подальшому разом з ОСОБА_26 розподілили між собою викрадені гроші, яких було загалом 69 000 доларів США по 23 000 доларів США кожному.

Цивільний позов не визнав, вказавши що 04.09.2015 року його дружина - ОСОБА_39 та - теща ОСОБА_40 добровільно видали співробітникам поліції грошові кошти здобути злочинним шляхом на загальну суму 29 700 доларів США, а також він особисто передав потерпілій ще 6 000 доларів США.

Допитаний по висунутому обвинуваченню за ч.3 ст.27, ч. 4 ст.187 КК України ОСОБА_26 свою вину не визнав, а визнав вину у готуванні до вчинення таємного викрадення чужого майна та отримання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом пояснивши, що в серпні 2015 року, в розмові батька з його сестрою - ОСОБА_41 почув від останньої, що її знайома ОСОБА_36 має намір продати нерухомість. В подальшому про це він повідомив ОСОБА_28 та ОСОБА_27 та вони втрьох вирішили таємно викрасти з квартири ОСОБА_32 отримані від продажу гроші.

Дізнавшись, що правочин має відбутися 26.08.2015 року, він повідомив про це ОСОБА_28 та ОСОБА_27 та останні в цей день слідкували за переміщенням автомобіля, в якому були його сестра та ОСОБА_42 .

Однак, з невідомих йому причин, ОСОБА_27 самостійно вчинив розбійний напад та заволодів коштами ОСОБА_32 , з яких 28.08.2015 року передав йому 3 000 доларів США.

Категорично заперечував про наявність попередньої домовленості про вчинення на ОСОБА_33 розбійного нападу, цивільний позов не визнав, однак вказав, що готовий компенсувати завдану ним особисто шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_28 по висунутому обвинуваченні за ч.2 ст.27, ч.4 ст.187 КК України свою вину не визнав, заперечуючи попередню домовленість на вчинення розбою та розподілення ролей, а визнав вину в готуванні на таємне викрадення чужого майна та отримання майна, здобутого злочинним шляхом, надавши показання, що в серпні 2015 року він попрохав ОСОБА_26 позичити ОСОБА_27 гроші, на що той повідомив, що знайома його сестри продає будинок та зможе допомогти. 26.08.2015 року ОСОБА_26 йому зателефонував та повідомив, що в цей день відбуватиметься угода з продажу будинку, після чого він з ОСОБА_27 поїхали до місця роботи ОСОБА_26 , де перебувала сестра останнього, яка мала супроводжувати потерпілу ОСОБА_43 . Після того як ОСОБА_38 поїхала за потерпілою, він з ОСОБА_27 на автомобілі почали за нею слідкувати. Після вчинення ОСОБА_34 у нотаріуса продажу будинку та отримання грошових коштів, він з ОСОБА_27 продовжували слідкувати за автомобілем на якому пересувались ОСОБА_38 з ОСОБА_34 та під`їхали до залізничного переїзду на 1-й Заставі. Однак, ОСОБА_27 , з незрозумілих йому причин, без попередження про свої наміри, вийшов з автомобіля та пішов в напрямку автомобіля, в якому перебували ОСОБА_38 та ОСОБА_36 , та як з`ясувалось пізніше, забрав у потерпілої сумку з грошовими коштами. В подальшому, з викрадених грошей отримав від ОСОБА_27 3 000 доларів США ніби то за те, що трапилася така ситуація.

Цивільний позов визнав частково та вказав, що готовий відшкодувати шкоду у розмірі 3000 доларів США.

Проте, під час судового розгляду, обставини кримінального правопорушення та висунуте обвинувачення ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_26 в повній мірі не знайшло свого підтвердження та колегія суддів вважає за необхідне викласти формулювання обвинувачення, яке визнає доведеним, в наступній редакції.

В серпні 2015 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_26 під час розмови зі своєю сестрою ОСОБА_41 дізнався про те, що її знайома - ОСОБА_36 найближчим часом планує вчинити правочин з продажу нерухомості, та як наслідок, отримає значну суму грошових коштів.

ОСОБА_44 , отримавши вказану інформацію, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, діючи умисно, вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_32 при цьому не повідомляючи про свої наміри ОСОБА_45 .

Так, з метою реалізації злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_32 , ОСОБА_26 вирішив залучити до вчинення злочину ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , яким повідомив про те, що ОСОБА_36 буде продавати будинок, а грошові кошти виручені з продажу можна буде в неї таємно викрасти з житла, на що вони дали свою згоду.

В подальшому, а саме 26.08.2015 року в ранковий час доби, більш точний час не встановлено, ОСОБА_26 дізнавшись що саме в цей день відбуватиметься угода з продажу будинку ОСОБА_32 , зателефонував ОСОБА_28 та повідомив про це останнього.

В цей же день, приблизно о 13 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , діючи умисно, використовуючи автомобіль останнього - марки «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1 , під`їхали до автомагазину за адресою: АДРЕСА_6 , звідки повинна була від`їжати ОСОБА_38 , та стали її очікувати для подальшого супроводу з метою встановлення місця мешкання ОСОБА_32

26.08.2015 року приблизно о 14 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_38 вийшла з магазину за адресою: АДРЕСА_6 , сіла в автомобіль «Citroen Nemo», державний номер НОМЕР_2 та поїхала на зустріч зі ОСОБА_34 , а ОСОБА_28 та ОСОБА_27 на автомобілі «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1 почали рух за автомобілем ОСОБА_46 , в який в подальшому сіла ОСОБА_36 , намагаючись не потрапити в поле зору останніх.

Під час руху за автомобілем ОСОБА_37 , ОСОБА_28 підтримував телефонний зв`язок з ОСОБА_26 , повідомляючи останнього про їхнє пересування та виконання спільної домовленості щодо встановлення місця проживання ОСОБА_32 з метою подальшого таємного викрадення належних останній грошових коштів, отриманих після продажу будинку.

Після вчинення правочину по продажу будинку та отримання ОСОБА_34 грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США, ОСОБА_28 та ОСОБА_27 на автомобілі «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1 продовжували відслідковувати рух автомобіля «Citroen Nemo», державний номер НОМЕР_2 , в якому знаходились за кермом ОСОБА_38 та в якості пасажира на передньому сидінні ОСОБА_42 .

Однак, приблизно о 18 годині 40 хвилин, під`їхавши до залізничного переїзду по вул. Стовбова у м. Одесі, біля якого автомобіль ОСОБА_37 зупинився через перекриття залізничних шляхів, ОСОБА_27 , діючи умисно та на власний розсуд, попередньо не обговорюючи вчинене з ОСОБА_28 та ОСОБА_26 , прикривши лице медичною пов`язкою, одягнувши на голову кепку та, взявши в руку загорнутий в газету металевий предмет, імітуючи зброю, вийшов з автомобіля та направився в бік автомобілю, де перебували ОСОБА_38 та ОСОБА_42 .

Підійшовши до автомобілю, демонструючи замотаний в газеті невстановлений металевий предмет, який ОСОБА_36 сприйняла як зброю, ОСОБА_27 , діючи умисно, почав вимагати у потерпілої віддати її сумку з грошовими коштами.

ОСОБА_36 , яка сприйняла знаряддя злочину як пістолет, а тому, усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, виконала вимогу ОСОБА_27 та передала останньому належну їй сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 83 тисячі доларів США (що за курсом НБУ на час вчинення злочину складало 1 877 743 гривні), 2 500 гривень та мобільний телефон марки «Nokia», який цінності для потерпілої не мав.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_27 побіг в напрямку власного автомобіля, на якому ОСОБА_28 під`їхав до перехрестя вулиць Стовпова та Степова в м.Одесі та, сівши в нього, вони покинули місце вчинення злочину. В подальшому ОСОБА_27 передав ОСОБА_26 та ОСОБА_28 частину грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.

Дії ОСОБА_27 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Дії ОСОБА_26 колегія суддів кваліфікує за ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185 КК України як готування до вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, в особливо великих розмірах; за ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяне отримання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного кримінально протиправним шляхом.

Дії ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185 КК України як готування до вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, в особливо великих розмірах; за ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяне отримання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного кримінально протиправним шляхом.

Вина ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 у вчинені вказаних злочинів підтверджується наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_47 , який вказав, що влітку 2015 року приймав участь у відділенні поліції в якості статиста при проведенні слідчої дії з впізнання особи, під час якої потерпіла ОСОБА_36 впізнала обвинуваченого ОСОБА_27 як особу, що вчинила відносно неї злочин.

Показаннями свідка ОСОБА_48 , який зазначив, що в 2015 році купував у ОСОБА_32 будинок за 83000 доларів США, з яких 3000 доларів США передав як задаток за днів десять до вчинення правочину, а 80 000 доларів США в день купівлі 26.08.2015 року. Після оформлення у нотаріуса угоди з продажу будинку, він та ОСОБА_36 поїхав на різних автомобілях до придбаного будинку, де остання мала намір передати ключі. Однак, під`їжджаючи до залізничного переїзду, він побачив потерпілу, яка повідомила, що невідома особа із застосуванням пістолета викрала в неї гроші.

Показаннями свідка ОСОБА_49 , яка пояснила, що була присутня з ОСОБА_34 при проведенні впізнання у відділку поліції, та остання впізнала чоловіка та вказала, що саме той викрав у неї гроші.

Показаннями свідка ОСОБА_37 , яка пояснила, що знала про те, що ОСОБА_36 мала продавати будинок, однак своєму братові ОСОБА_26 про це не повідомляла. Вона повинна була допомагати потерпілій під час здійснення продажу будинку.

В день продажу 26.08.2015 року, після оформлення угоди, приблизно біля 18 години 30 хвилин, на своєму автомобілі вона разом з ОСОБА_34 поїхали до будинку. Однак, на залізничному переїзді 1-ї Застави, невідома особа підійшла до автомобіля та, погрожуючи металевим предметом, стала вимагав віддати сумку потерпілої з грошовими коштами, що та і зробила. Після цього, нападник з викраденою сумкою втік, а на місце події було викликано співробітників поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_50 , який вказав, що в 2015 році в день вчинення злочину йому зателефонувала дружина - ОСОБА_38 та повідомила, що її та ОСОБА_33 пограбували. Після вказаного телефонного дзвінка він разом з ОСОБА_26 приїхали на місце події, де вже була поліція.

Показаннями свідка ОСОБА_51 , який пояснив, що в момент вчинення розбійного нападу 26.08.2015 року перебував на залізничному переїзді в своєму автомобілі, який стояв позаду автомобіля, в якому була потерпіла та бачив, як обвинувачений ОСОБА_27 , який був в медичній масці та яка в подальшому у нього злізла з обличчя, тримаючи в руках загорнутий в газету невідомий предмет, підійшов до автомобіля і заліз майже по пояс в салон через водійське вікно транспортного засобу та в подальшому з жіночою сумкою зник з місця події.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_36 повідомила, що 26.08.2015 року о 18 годині 40 хвилин в м. Одесі по вул. Стовпова, 16 відносно неї було вчинено розбійний напад та викрадено 83000 доларів США, 2500 гривень, мобільний телефон та паспорт.

а.с. 209 а том 1

Протоколом огляду місця події від 26.08.2015 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що при огляді проїжджої частини за адресою АДРЕСА_7 , на якій перебував автомобіль «Citroen Nemo», державний номер НОМЕР_2 , під лівим переднім колесом цього транспортного засобу була виявлена кепка біло-голубого кольору з надписом «RACING».

а.с. 210-216 том 1

Протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 26.11.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_52 впізнав ОСОБА_27 як ту особу, що вчинила розбійний напад 26.08.2015 року приблизно о 19 годині по вул. Стовпова в м. Одесі.

а.с. 237-238 том 1

Письмовими заявами ОСОБА_39 та ОСОБА_53 від 04.09.2015 року про видачу для долучення до кримінального провадження відповідно 13 300 та 16 400 доларів США (а.с.241-241 том 1) та протоколом огляду грошових коштів від 05.09.2015 року (а.с.129-205 том 2).

Протоколом огляду оптичних дисків з відеозаписами маршрутів пересування транспортних засобів, в яких перебували 26.08.2015 року потерпіла та обвинувачені ОСОБА_27 та ОСОБА_28 від 23.10.2015 року, які були дослідженні в судовому засіданні.

а.с. 142-144, 146-152 том 3

Роздруківками, отриманими від операторів мобільного зв`язку в результаті тимчасових доступів, про місце перебування та з`єднань обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_26 в день вчинення злочину 26.08.2015 року.

а.с.48-77,100-122, 127-129, 204-208, 213-216 том 3

а.с.25-26, 158, 169, 173-176, 181-194 том 4

В судовому засіданні також були дослідженні протоколи допиту потерпілої ОСОБА_32 від 26.08.2015 року, 14.09.2015 року та 14.10.2015 року, відповідно до яких вона вказала, що 26.08.2015 року здійснювала продаж будинку в нотаріальній конторі за адресою АДРЕСА_8 та попрохала ОСОБА_54 її супроводжувати, оскільки буде велика сума коштів, на що остання погодилась. Приблизно о 18 годині 30 хвилин, після здійснення продажу вона разом з ОСОБА_41 поїхали в напрямку будинку. Біля залізничного переїзду, перед закритим шлагбаумом автомобіль зупинився. Чекаючи біля переїзду, до автомобіля підійшов невідомий чоловік та направив в її бік пістолет, при цьому вимагаючи віддати гроші, після чого вона передала сумку з грошима.

Також вказала, що при проведенні слідчої дії впізнала особу на ім`я ОСОБА_55 , та що саме він, погрожуючи предметом схожим на пістолет, заволодів її сумкою з грошовими коштами в розмірі 83 000 доларів США.

Зазначені протоколи допитів, суд визнає допустимими та належними доказами, оскільки потерпіла померла до розгляду кримінального провадження в суді, а зазначені в протоколах відомості не суперечать та співвідносяться з встановленим обставинам вчинених злочинів.

а.с. 219-222, 231-236 том 1

Проте, колегія суддів, на підставі п.3 ч.2 ст.87 КПК України, визнає недопустимим доказом протоколом пред`явлення особи до впізнання від 04.09.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_36 впізнала обвинуваченого ОСОБА_27 як особу, яка вчинила відносно неї розбійний напад, оскільки ця процесуальна дія була проведена без захисника на той час підозрюваного ОСОБА_27 , в порушення вимог ст.52 КПК України.

а.с. 223-230 том 1

Також колегія суддів визнає недопустимими доказами заяви ОСОБА_27 та ОСОБА_26 про визнання своєї причетності до інкримінованого стороною обвинувачення злочину, оскільки ці заяви отримані в позапроцесульний спосіб (а.с.243-244 том 1; а.с.215 том 2;).

Таким чином, змінюючи висунуте обвинувачення, колегія суддів виходила з наступного.

Так, в ході дослідження доказів по даному кримінальному провадженню та допиту обвинувачених встановлено, що між ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 не було попередньої домовленості та розробленого плану на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, в якому ОСОБА_26 був би організатором, ОСОБА_27 виконавцем, а ОСОБА_28 співвиконавцем, а між обвинуваченими була попередня домовленість на вчинення крадіжки з проникненням в житло, та ОСОБА_27 з ОСОБА_28 повинні були прослідкувати за потерпілою з метою встановлення її місця мешкання та ймовірного місця зберігання грошових коштів. Будь-яких доказів на підтвердження попередньої змови обвинувачених на вчинення розбійного нападу на потерпілу суду стороною обвинувачення надано не було, у зв`язку з чим висунуте обвинувачення та кваліфікація протиправних дій не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Дослідивши, проаналізувавши та давши оцінку дослідженим доказам, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_27 , вчиняючи розбійний напад на потерпілу ОСОБА_33 , діяв на власний розсуд, без попередньої домовленості з ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , тобто мав місце ексцес виконавця.

Також колегія суддів взяла до уваги, що частина здобутих ОСОБА_27 під час розбійного нападу грошових коштів, була передана ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , тобто останні отримали заздалегідь не обіцяне майно, здобуте кримінально протиправним шляхом.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , суд враховує висновки, викладені в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.04.2019 року (577/5436/17).
Так, в цій постанові зазначено, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, відповідно до якої якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.
При визначенні ОСОБА_27 міри та виду покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст.12 КК України є особливо тяжким, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_27 суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_27 є інвалідом 2-ї групи, одружений, має на утриманні малолітню дитину, добровільно частково відшкодував спричинену шкоду, вчинив злочин вперше, не перебував на обліках у лікарів психіатра та нарколога, а також бере до уваги відомості, які позитивно його характеризують та відсутність тяжких наслідків від злочину.

Колегія суддів вважає за можливе, крім щирого каяття, визнати обставинами, що пом`якшують покарання: інвалідність ОСОБА_27 , знаходження на його утриманні малолітньої дитини та добровільне часткове відшкодування шкоди.

Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, добровільне часткове відшкодування спричиненої шкоди, інвалідність 2-ї групи, знаходження на утриманні малолітньої дитини, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.187 КК України.

Таким чином, з урахуванням обставин справи та відомостей про особу в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде призначення ОСОБА_27 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Визначаючи ОСОБА_26 вид та міру покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, згідно ст.12 КК України віднесені до особливо тяжких та нетяжких, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_26 суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання слід вважати вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_26 на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебував, частково добровільно відшкодував спричинену шкоду, стан здоров`я, відомості, які позитивно його характеризують, відсутність тяжких наслідків від злочину.

Також, суд вважає за можливе, крім щирого каяття, визнати обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_26 : добровільне часткове відшкодування шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину.

Таким чином, беручи до уваги такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, добровільне часткове відшкодування спричиненої шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_26 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.5 ст.185 КК України.

З урахуванням встановлених обставин справи та відомостей про особу в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде призначення ОСОБА_26 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням.

При визначенні ОСОБА_28 міри та виду покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких, згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким, а інший нетяжким, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_28 суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку

Суд також враховує, що ОСОБА_28 частково добровільно відшкодував спричинену шкоду, позитивно характеризується, не перебував на обліках у лікарів психіатра та нарколога, тяжкі наслідки від злочину відсутні.

Суд вважає за можливе, крім щирого каяття, визнати обставинами, що пом`якшують покарання також добровільне часткове відшкодування ОСОБА_28 спричиненої шкоди та відсутність тяжких наслідків від злочину.

Беручи до уваги такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, добровільне часткове відшкодування спричиненої шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначити покарання ОСОБА_28 , нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.5 ст.185 КК України.

З урахуванням встановлених обставин справи та відомостей про особу в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде призначення ОСОБА_28 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Суд, на основі всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочинами, врахувавши наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, приходить до висновку про задоволення цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_22 (а.с. 173-174 том 1).

Так, в судовому засіданні встановлено що ОСОБА_36 продала будинок за 83000 доларів США та вказану суму мала при собі в момент розбійного нападу. Зокрема, обставини, які встановлені в ході судового розгляду, підтверджують наявність саме такої суми. Так, ОСОБА_28 та ОСОБА_27 слідкували за переміщенням потерпілої та остання не мала фактичної можливості використати частину грошей, крім того в судовому засіданні ОСОБА_27 підтвердив фактичну наявність грошових коштів в сумці потерпілої, хоч і вказав меншу суму.

Враховуючи, що ОСОБА_36 на момент розгляду кримінального провадження померла, а її єдиним спадкоємцем є ОСОБА_22 , колегія суддів вважає останню належним цивільним позивачем в рамках даного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, враховуючи, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та ОСОБА_28 потерпілій ОСОБА_56 , єдиним спадкоємцем якої є ОСОБА_22 , була завдана матеріальна шкода на загальну суму 83000 доларів США, з яких 29700 доларів США було відшкодовано під час досудового розслідування, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в повному обсязі на суму 53300 доларів США, що на момент ухвалення вироку складає 1 499 329 гривень (з розрахунку, що 1 долару США по курсу НБУ на 01.02.2021 року відповідає 28 грн. 13 коп.).
Враховуючи, що на досудовому слідстві обвинуваченим ОСОБА_27 було відшкодовано 29 700 доларів США, що відповідає 835 461 гривні, колегія суддів, виходячи з принципу справедливості вважає, що невідшкодована сума шкоди в розмірі 1 499 329 гривень підлягає стягненню з обвинувачених ОСОБА_26 та ОСОБА_28 в солідарному порядку.
Однак, в ході судового розгляду вказаними обвинуваченими ОСОБА_26 та ОСОБА_28 добровільно було відшкодовано цивільному позивачу, відповідно 81 690 гривень та 79 350 гривень, що склало 161 040 гривень та ця сума підлягає відрахуванню з 1 499 329 гривень.
Таким чином, з обвинувачених ОСОБА_26 та ОСОБА_28 на користь цивільного позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування спричиненої шкоди від злочину - 1 338 289 гривень.
Процесуальні витрати у розмірі 429 гривні 66 копійки підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів, вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, ст. 1166 ЦК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 198 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч ст. 198 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_26 покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 77 КК України, звільнити ОСОБА_26 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк на 3 /три/ роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_26 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ХОМЕНСЬКОГО ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 198 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч ст. 198 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_28 покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 77 КК України, звільнити ОСОБА_28 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк на 3 /три/ роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_28 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 77 КК України, звільнити ОСОБА_27 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк на 3 /три/ роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_27 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжні заходи у вигляді застави, обрані відносно ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 скасувати.

Скасувати арешт 29 700 доларів США, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 08.09.2015 року (а.с.206-207 том 2).

Скасувати арешт мопеда «Suzuki Sky Wave 650», білого кольору, д/н НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07.09.2015 року (а.с. 4-5 том 3).

Скасувати арешт куртки «Пума» темно-синього кольору, спортивних штанів «Пума» сірого кольору, спортивної кофти «Пума», спортивних кросівок «Рибок» чорного кольору, портмоне чорного кольору з грошовими коштами у сумі 100 гривень однією купюрою, талона на мопед «Ямаха» синього кольору, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 (а.с.10-11 том 3).

Скасувати арешт автомобіля марки «Honda Accord», НОМЕР_1 білого кольору, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 04.09.2015 року (а.с.21-22 том 3).

Стягнути солідарно з ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 на користь держави процесуальні витрати в сумі 429 гривень 66 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_26 та ОСОБА_28 на користь цивільного позивача ОСОБА_22 спричинену матеріальну шкоду в сумі 1 338 289 гривень.
На підставі ч.11 ст.182 КПК України, застави в розмірі 165 360 гривень внесені за кожного із обвинувачених - повернути заставодавцям ОСОБА_58 (а.с.243 - 245 том 2), ОСОБА_59 (а.с.112 том 4; а.с.21 том 5), ОСОБА_60 (а.с.114 том 4; а.с. 3 том 5).

Речові докази: грошові кошти у сумі 29 700 доларів США вважати повернутими потерпілій ( а.с.124-128, 214 том 2); куртку «Пума» темно-синього кольору, спортивні штани «Пума» сірого кольору, спортивну кофту «Пума», спортивні кросівки «Рибок» чорного кольору, портмоне чорного кольору з грошовими коштами у сумі 100 гривень однією купюрою, талон на мопед «Ямаха» синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , автомобіль марки «Honda Accord», НОМЕР_1 білого кольору, (а.с.13-14, 165 том 3), мопед «Suzuki Sky Wave 650», білого кольору, д/н НОМЕР_3 (а.с.124 том 4) повернути ОСОБА_27 ; DVD-R диски у кількості 8-ми штук зберігати в матеріалах кримінального провадження; експертний пакет №2269596, в середині якого знаходиться кепка біло-блакитного кольору з написом RACING (а.с.108, 110 том 4) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженим та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_61

ОСОБА_3