Справа № 177/1061/20
Провадження № 1-кп/177/138/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 31.08.2020 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 05.06.2020 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.185 КК України, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Кивда, Бирейського району, Амурської області РФ, громадянина України, розлучений, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , 2011 р.н., не працюючого, який у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліках не перебуває, на військовий облік не став, переданий в запас за ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.04.2009 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.08.2010 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2009 до відбування призначено 5 років позбавлення волі. Звільнено 02.04.2013 за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.04.2013 за ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 26 днів;

- 21.04.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.08.2010 та призначено до відбування 5 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02.11.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2015 до відбування покарання призначено 5 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнено 17.10.2017 за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2017 за ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 19 днів;

- 16.10.2018 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.11.2015 та призначено до відбування 2 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 12.03.2020 за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області умовно-достроково на 24 дні.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.2 ст.185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив ряд умисних злочинів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 04.06.2020 року приблизно о 23 год. перебуваючи на території с. Кам`яне Поле, Криворізького району, Дніпропетровської області, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до буд. АДРЕСА_2 .

Після чого, ОСОБА_3 , 05.06.2020 у період часу з 00 год10 хв. до 00 год 25 хв., з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків, використовуючи власну силу рук, витяг раму вікна, розташованого в буд. АДРЕСА_2 , після чого, через вікно проник до вказаного будинку який належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з сумки чорного кольору, яка лежала на дивані, викрав органайзер (не представляє цінності для потерпілого), в якому знаходились пенсійне та водійське посвідчення на ім`я потерпілого ОСОБА_7 без умислу на крадіжку вказаних особистих документів, грошові кошти в сумі 2000 грн., купюрами номіналом «200», «500» грн., та золоті прикраси у вигляді чоловічої обручки та жіночих сережок, вартість яких згідно висновку судово товарознавчої експертизи №1858 від 26.08.2020 року становить: сережки жіночі 585 проби, вагою 7,87г. - 6611,74 гривень, обручка чоловіча 585 проби, вагою 3,3г. - 2772,40 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 11384 грн. 14 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Крім цього, ОСОБА_3 , 05.06.2020 року період часу з 00 год 10 хв. до 00 год 25 хв., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , побачив на дивані чорну сумку, в якій знаходився органайзер з документами потерпілого ОСОБА_7 та в нього виник умисел на викрадення вказаних документів.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення банківської картки, яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського кредитного рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_7 з метою подальшого зняття грошових коштів з рахунку даної банківської картки, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків, викрав банківську картку № НОМЕР_1 видану АТ КБ «Приват Банк» на ім`я потерпілого ОСОБА_7 .
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів.
Крім цього, ОСОБА_3 , 05.06.2020 року приблизно 00:30 утримуючи при собі викрадену банківську картку № НОМЕР_1 видану АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , повторно маючи умисел на заволодіння грошовими коштами з вказаної картки, направився до міста Кривий Ріг.
Після чого, ОСОБА_3 , 05.06.2020 року приблизно о 03.54 годині, перебуваючи біля магазину «Хвиля», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Терещенка, 5 а, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій з використанням банківської картки № НОМЕР_1 видана АТ КБ «ПриватБанк», шляхом зняття грошових коштів в банкоматі, таємно викрав грошові кошти із банківського рахунку № НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_7 , на суму 3000 грн. 00 коп.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000297 від 05.06.2020, та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участю адвоката ОСОБА_6 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 0257 від 11.09.1993, яка діє на підставі доручення про надання правової допомоги від 31.08.2020), 31.08.2020 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчинених діяннях та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та узгоджено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Потерпілий ОСОБА_7 , який надав прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 по даному кримінальному провадження (а.п. 19), в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що наміру подавати цивільний позов у нього немає (а.п. 35).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 , проти затвердження угоди не заперечувала, вважала за можливе її затвердження.

Прокурор ОСОБА_5 просив затвердити угоду, укладену між ним та підозрюваним, а нині обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_6 , яку вони підписали добровільно 31.08.2020. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч. 1 ст. 357 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є проступком, ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є не тяжким злочином та за ч.3 ст.185 КК України яке є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність обтяжуючої покарання обставини рецидив злочину, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім того, відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 від 31.08.2020, останній не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізькою місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , обвинуваченим за ч.1 ст.357, ч.2, ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні за №0000297 від 05.06.2020, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469 КПК України.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, згідно зі ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосувався.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 22.06.2020 затриманий на виконання ухвали слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_8 від 22.06.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в рамках кримінального провадження № 0000745 від 10.06.2020) і на даний час він перебуває під вартою (а.п. 122-124,127-128), а тому строк відбування покарання слід обчислювати з 22.06.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.08.2020 між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000297 від 05.06.2020 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участю адвоката ОСОБА_6 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 0257 від 11.09.1993, яка діє на підставі доручення про надання правової допомоги від 31.08.2020), у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000297 від 05.06.2020 щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357, ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч. 1 ст. 357КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 22.06.2020.

Речові докази:

- органайзер чорного кольору, посвідчення водія, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.п. 45-46), після набрання вироком законної сили, залишити у власності потерпілого - ОСОБА_7 ;

- слід структури матерії, dvd-диск з відеозаписом, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження (а.п. 28-29, 55-56) залишити в матеріалах кримінального провадження №0000297 від 05.06.2020.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової трасологічної експертизи № 19/104-17/1/1040 (а.п. 23), які складають 1144 ( одна тисяча сто сорок чотири) грн. 15 коп.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинувачем може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1