Справа № 933/784/20 р.
Номер провадження № 1-кп/933/115/20 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 27жовтня 2020 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження №0000151 від 06 жовтня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою ,не працюючої, розлученою, раніше не засудженою,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24 вересня 2020 року о 14годині 45 хвилин,перебуваючи у приміщенні Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області ,розташованому за адресою: смт Олександрівка Олександрівського району Донецької області, вул.Самарська, 21, достовірно знаючи, що відносно неї не вчинялося будь-яке кримінальне правопорушення та, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, умисно подала органу досудового розслідування Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області завідомо неправдиве повідомлення у виді заяви про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. ОСОБА_4 азначила, що 15 серпня 2020 року її рідна сестра ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою мешкання обвинуваченої: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрала паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 та документи про право власності останньої на квартиру.

Вказану заяву 24 вересня 2020 року було зареєстровано в Олександрівському ВП Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал «Національної поліції України за № 2173 від 24.09.2020 року та в подальшому, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 383 КК України, оскільки вона умисно подала неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

27 жовтня 2020 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000151 від 06 жовтня 2020 року, та підозрюваною ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої, ОСОБА_4 , під час досудового розслідування, повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення. За угодою обвинувачена ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 383 КК України.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 року обмеження волі зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій, на що вона погодилася.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що обставини, викладені в обвинувальному акті вона підтверджує, як такі, що відповідають дійсності. Так, її рідна сестра ОСОБА_6 у серпні 2020 року дійсно була в гостях у обвинуваченої, після чого поїхала до себе додому, взявши з відома обвинуваченої документи на квартиру задля вирішення питання про реєстрацію місця проживання. У вересні цього ж року ОСОБА_4 вирішила повідомити в поліцію про нібито вчинений сестрою злочин по викраденню документів, щоб поліція посприяла найшвидшому поверненню цих документів, бо сестра мешкає в м. Красногорівка Донецької області , що в «сірій зоні», отже, існують обмежені можливості транспортного сполучення.

В судовому засіданні обвинувачена висловила каяття з приводу вчиненого, просила затвердити угоду про визнання винуватості, повністю розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди, її бажання щодо укладення угоди є обміркованим та добровільним. Під час її укладення, були роз`яснені її права, наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо встановлення винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України .

Прокурор , обвинувачена та її захисник заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом враховано, що в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого, обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до статті 12 КК України, є нетяжким злочином . Потерпілих у кримінальному провадженні немає, вчиненим злочином шкода завдана лише суспільним інтересам. Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання, про що вона підтвердила під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди,

передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченою та її захисником під час підготовчого судового засідання.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 була ознайомлена з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України щодо невиконання угоди про визнання винуватості.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачена та прокурор, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 383 КК України, не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

Згідно ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України ,не встановлено.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та відповідне клопотання не було заявлено.

Керуючись вимогами ст. п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №0000151 від 06 жовтня 2020 року, укладену 27 жовтня 2020 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, та призначити їй покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді 1(одного ) року обмеження волі .

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя ОСОБА_1