Справа № 487/4164/20
Провадження № 1-кп/487/671/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0001032 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України

19.11.2020 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, особу обвинуваченого, та наявність ризиків, передбачених 1 п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині; незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_7 .
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення вказаного клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність прокурором на даний час наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, які слугують підставою щодо продовження строків тримання ОСОБА_8 під вартою. Та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, активно сприяв слідству, таким чином його подальше тримання під вартою є невиправданим.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.03.2020 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 29.09.2020 року строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено.

На даний час судовий розгляд провадження триває, однак строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 закінчується 27.11.2020 року.

Відповідно до ст..331 ч.3 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст..177 ч.1 п.п.1,5 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому може бути призначено покарання до 15 років позбавлення волі, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченим особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину) проти життя особи.
Отже, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_8 кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Крім того, судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Судкритично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, хоча обвинувачений і має постійне місце проживання, що свідчить про деяке зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, на думку суду є необґрунтованим та невиправданим.

Таким чином, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування у відношенні нього вказаного виду запобіжного заходу, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити попередньо обраною тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», подовжити строк дії запобіжного заходу на шістдесят діб до 21 січня 2021 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи діб з моменту винесення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3