печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №001113,-

В С Т А Н О В И В :

29.09.2020 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, яке було отримане слідчим суддею 30.09.2020, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №001113.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що відносно ОСОБА_5 відсутні обставини в обґрунтування будь-яких з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, за строк дії запобіжного заходу він не переховувався від органів досудового розслідування, з`являвся на всі виклики до слідчого, не знищив будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не впливав на інших учасників кримінального провадження, будь-яким чином не перешкоджав кримінальному провадженню.

Вказав, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має не задовільний стан здоров`я.

Окрім цього, зазначив, що підозра є необґрунтованою та ризики, на які посилається слідство не доведені та безпідставні. Враховуючи зазначене, адвокат просить суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України або ж змінити на альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах застави п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Адвокати та підозрюваний підтримали клопотання, посилаючись на обставини зазначені в ньому.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що на даний час обставини та підстави, у зв`язку із якими було застосовано запобіжний захід, не змінились, а обставини, що характеризують особу підозрюваного враховувались при застосуванні запобіжного заходу та не є підставами для зміни запобіжного заходу.

Окрім цього зазначив, що ухвалу слідчого судді від 27.08.2020 апеляційною інстанцією ухвалу було залишено в силі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зазначили суду, що підозрюваний позивтино характеризується, є добропорядною людиною та має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши думку учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши докази в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001113 від 03.12.2019 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

26.08.2020 о 15 год. 54 год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

26.08.2020 в порядку і з підстав, передбачених ст. 276, 277, 278, 279 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

27.08.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 жовтня 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При постановленні слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ухвали від 27.08.2020 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу були предметом дослідження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у інкримінованих йому злочинах, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому слідчий суддя при постановленні ухвали зазначив про наявність обґрунтованої підозри на даній стадії провадження. Також слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного зазначив, що наявні в матеріалах факти та обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищити, спотворити чи сховати будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які чітко викладені в клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу та у відповідній ухвалі слідчого судді та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує положення, які передбачені КПК, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з цим, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного не втратили свою актуальність та продовжують свою дію, а доводи на їх спростування були предметом дослідження слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу, а тому з урахуванням вказаного та приймаючи до уваги процесуальну поведінку ОСОБА_5 у статусі підозрюваного, яка свідчить про актуальність заявлених ризиків відповідно до статті 177 КПК України, слідчий суддя доводи сторони захисту про їх відсутність не приймає до уваги.

Таким чином, під час судового розгляду слідчим суддею не встановлено обставин, які не були враховані під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та поряд із цим, захистом не надано слідчому судді даних та не наведено доводів щодо зміни обставин підозри, доказів в спростування підозри, а також щодо зменшення чи невілювання існуючих в провадженні ризиків.

За таких обставин вважаю, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу захистом не спростовано обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри, наявності в провадженні ризиків.

Також не наведено обґрунтованих доводів щодо наявності інших обставин, які тягнуть за собою зміну застосованого запобіжного заходу.

Окрім цього, свідками, які були в судовому засіданні було повідомлено певні характеризуючи дані особи підозрюваного, проте дані свідчення не мають доказової бази, яка б могла свідчити, що є нові обставини, які б свідчили про необхідність змінити запобіжний захід, оскільки є суб`єктивним сприйняттям людей, які є близькі з підозрюваним, а інших обставин стосовно кримінального провадження в рамках даного питання, слідчий суддя не уповноважений досліджувати та надавати їх оцінку.

Слідчий суддя, приходить до висновку, що обставини, на які посилається слідство, не спростовані, не змінились та продовжують існувати, так як застосований запобіжний захід є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище та окрім цього слідчий суддя враховує позицію апеляційної інстанції, яка ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу залишила в силі.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає відсутніми підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень органу досудового розслідування і прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, суд звертає увагу, що питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Окрім цього, при написанні повного тексту ухвали вбачається, що слідчий суддя при написанні короткого тексту, помилково зазначив у вступній та резолютивній частині ухвали, відносно кого звернувся адвокат про зміну запобіжного заходу, а саме: зазначено «про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №001113», замість вірного « про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №001113».

Таким чином, суд вважає необхідним виправити зазначену описку у вступній та резолютивній частині ухвали та писати вірно в повному тексті ухвали, що слідчий суддя розглянув клопотання «про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №001113».

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №001113 відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1