Номер провадження: 11-кп/813/1815/20
Номер справи місцевого суду: 503/665/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Кодимського районного суду Одеської області від 24.06.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 24.06.2020 року задоволено подання начальника Кодимського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області. Скасовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 03.10.2019 року.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання органу пробації. Захисник посилається на незаконність оскаржуваної ухвали з огляду на неврахування районним судом всіх обставин, які мають значення для винесення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали судової справи; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 370, 372 КПК України ухвала суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбування покарання призначеного за вироком суду має бути постановлена згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду з наведенням в ній належних і достатніх мотивів її постановлення.

Статтею 75 КК України визначено право суду при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи на прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно, згідно ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.78 КК України).
Статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що у разі якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Пунктом 1 ч.3 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Отже, за змістом ч.2 ст.78 КК України та ст.166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання органом пробації може бути внесено до суду лише в разі якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження систематично вчинювала адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Мотивуючи оскаржуване рішення про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , районний суд послався на те, що постановою старшого інспектора сектору пробації від 18.11.2019 року було встановлено дні явки засудженого на реєстрацію, а саме перший і третій четвер кожного місяця, з чим він був ознайомлений (а.о.с.21). Проте засуджений протягом встановленого судом строку випробування зазначені обов`язки не виконував та 01.12.2019 року до контролюючого органу виконання покарань для реєстрації не з`явився без поважних причин, виїхав за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, за що було винесено застереження у виді письмового попередження та роз`яснено, що у разі подальшого невиконання обов`язків, порушення умов відбування покарання, а також систематичного вчинення адміністративних правопорушень відносно нього буде подане до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання, а також була проведена профілактична бесіда, в ході якої засуджений особисто попереджався про скасування звільнення від відбування покарання, у разі вчинення дій, що свідчать про небажання стати на шлях виправлення (а.о.с.63,64).
Крім того, з тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що 04.06.2020 року, ОСОБА_8 будучи попередженим про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не з`явився для реєстрації до органу пробації без поважних причин.
Вирішуючи питання щодо скасування звільнення від відбування покарання, районний суд дійшов висновку, що засуджений протягом іспитового строку певних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став і під час іспитового строку двічі не виконав покладені на нього обов`язки щодо явки в установлені дні для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також за період іспитового строку скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, за що відносно нього було застосоване адміністративне стягнення.
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони є передчасними та необґрунтованими, не підтверджуються матеріалами провадження, з огляджу на таке.
Апеляційним судом встановлено, що вироком Балтського районного суду Одеської області від 03.10.2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватись; виконувати заходи передбачені пробаційною програмою. Вирок набрав законної сили 05.11.2019 року та був направлений на виконання до Кодимського РС філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.
Постановою старшого інспектора сектору пробації від 18.11.2019 року було встановлено дні явки засудженого ОСОБА_8 на реєстрацію, а саме перший і третій четвер кожного місяця, з чим він був ознайомлений (а.о.с.21).
Апеляційний суд вважає, що керівник уповноваженого органу з питань пробації, звертаючись до районного суду з поданням та порушуючи питання про скасування звільнення ОСОБА_8 від покарання з випробуванням, без достатніх на це підстав послався на невиконання засудженим обов`язку періодичної явки для реєстрації до органу пробації, з огляду на таке.
Фактично засуджений ОСОБА_8 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин один раз, а саме 04.06.2020 року.
Разом з цим, з приводу даного випадку неявки ОСОБА_8 для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, апеляційним судом встановлено таке.
Під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції стороною захисту надано підтверджуючий документ про поважність неявки ОСОБА_8 04.06.2020 року до уповноваженого органу з питань пробації, а саме копію медичної довідки КП «Кодимська центральна районна лікарня» від 04.06.2020 року за №213, згідно якої в зазначену дату ОСОБА_8 знаходився на лікуванні.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 фактично один раз з поважної причини не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а тому доводи представника органу пробації про систематичне порушення засудженим ОСОБА_8 обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації, є безпідставними.
Непереконливими є також доводи подання органу пробації та посилання на такі обставини в тексті оскаржуваної ухвали районного суду про вчинення засудженим ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, оскільки одне правопорушення не може носити характер систематичності, у зв`язку з чим не може бути враховано під час вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_8 від покарання з випробуванням.
Таким чином матеріали особової справи ОСОБА_8 не містять відомостей та підтверджень про систематичне невиконання покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим доводи подання начальника Кодимського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про наявність підстав для скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є такими, що не ґрунтуються на законі, а подання є передчасним.
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, враховуючи те, що органом пробації та прокурором не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд приходить висновку про відсутність достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала районного суду підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання органу пробації слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 412, 415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Кодимського районного суду Одеської області від 24.06.2020 року, про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням за вироком Балтського районного суду Одеської області від 03.10.2019 року скасувати.

Відмовити в задоволенні подання начальника Кодимського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 , від відбування покарання з випробуванням за вироком Балтського районного суду Одеської області від 03.10.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4