Справа № 308/5460/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.12.2017 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С ТА Н О В И В:
02.12.2020 року об 11 год. 01 хв. до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся із клопотанням старший слідчий 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенант юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.12.2017 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за переліком, зазначеним у клопотанні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 30.11.2020 року, в ході проведення обшуку у громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , серед інших речей було виявлено та вилучено речі та документи за переліком.

Вказані у клопотанні носії інформації, комп`ютерну техніку та термінали мобільного зв`язку вилучено, оскільки інформація, яка на них міститься, має значення для кримінального провадження. Крім того зазначені жорсткі диски а також флеш носії підлягають додатковому огляду та проведенню щодо них комп`ютерно-технічної експертизи.

Вказані документи вилучено, оскільки в них, за повідомленням співробітників оперативного підрозділу, присутніх під час проведення обшуку, міститься інформація, яка має значення для кримінального провадження. У зв`язку з цим вказані документи підлягають додатковому огляду, в тому числі із залученням перекладача.

Також в ході обшуку вилучено копії матеріалів судової справи, а саме клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0000061, на 76 аркушах. Вказані матеріали місять охоронювану законом таємницю досудового розслідування, та не можуть бути розголошені без дозволу суду, прокурора та слідчого, у зв`язку з чим, наявні підстави перевірки в рамках досудового розслідування обставин за яких зазначені документи опинились у помешканні ОСОБА_6 .

Поряд з цим, у ОСОБА_6 були вилучені грошові кошти, а саме:

-66 222 (шістдесят шість тисяч двісті двадцять дві) гривні;

-28 610 (двадцять вісім тисяч шістсот десять тисяч) Євро;

-53954 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) долари США;

-6602000 (шість мільйонів шістсот дві тисячі) угорських форинтів;

-708 (сімсот вісім) лей.

Так, у декларації ОСОБА_6 , поданої за звітній період 2019 року, не відображені вказані суми грошових коштів які були вилучені в останнього 30.11.2020.

Таким чином наявна інформація дає підстави вважати, що вилучені грошові кошти отримані злочинним шляхом у зв`язку з службовою діяльністю ОСОБА_6 на посаді голови БФ "За ЗУІ", та використовувались ним для фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни меж території та державного кордону України.

01.12.2020 року, вищевказані речі, документи та грошові кошти приєднано до матеріалів кримінального провадження як докази.

Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що вказані речі та документи є предметами та безпосередніми доказами вчинення гр. ОСОБА_6 злочину, досліджуваного в рамках даного кримінального провадження та зберегли на собі сліди злочинної діяльності, а грошові кошти вилучені в ОСОБА_6 , одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього, тобто вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 та ч. 1 ст. 170 КПК України.

Тому, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення їх конфіскації та запобіганню можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що у відповідності до ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

Під час розгляду клопотання слідчий його підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 заперечив проти задоволення судом зазначеного клопотання з підстав зазначених у письмових запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні клопотання та повернути тимчасово вилучене майно їх власникам.

Заслухавши слідчого та представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, дослідивши докази додані до клопотання та додатково надані, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 11 ст. 170 КПК України Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як зазначено у ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відповідно до ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

02.12.2020 року об 11 год. 01 хв. до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся із клопотанням старший слідчий 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенант юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.12.2017 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за переліком, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши зазначене клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України оскільки не містить належного обґрунтування необхідності арешту майна слідчим зазначені лише загальні фрази: «за повідомленням співробітників оперативного підрозділу, присутніх під час проведення обшуку, міститься інформація, яка має значення для кримінального провадження», без зазначення які саме факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, можуть бути встановлені на підставі цих речей та документів, що унеможливлює ідентифікацію цих речей та документів у якості доказів у цьому кримінальному провадженні за їх відсутності.

Перелік і види майна, що належить арештувати та зазначені у клопотанні слідчим не містять їх ідентифікаційних ознак у повній мірі (не зазначені ІМЕІ коди мобільних телефонів, велика кількість документів без перекладу та взагалі не ідентифікована і позначена як аркуш паперу А3 та А4, не зазначені серії та номери вилучених купюр) що унеможливлює їх ідентифікацію учасниками кримінального провадження та співставлення з протоколом обшуку від 30.11.2020 року, а також унеможливлює їх визначення як доказу у цьому кримінальному провадженні.

Клопотання також не містить у якості додатків жодних документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, оскільки слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, його слід повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170 172, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.12.2017 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, - повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1