Ухвала
іменем України

11 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 167/453/19
провадження № 51-3712 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2020 року,
в с т а н о в и в:
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ухвалою від 28 травня 2020 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), про звільнення його з-під варти.
На це рішення слідчого судді ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Суддя Рівненського апеляційного суду ухвалою від 22 червня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 399 КПК.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушив питання про перевірку зазначених ухвал слідчого судді та судді апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
За таких обставин вимоги ОСОБА_4 щодо касаційного перегляду ухвали слідчого судді від 28 травня 2020 року не можуть бути предметом розгляду в порядку касаційної процедури.
Доводи ОСОБА_4 щодо незаконності ухвали судді апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження, є безпідставними, з огляду на таке.
Як убачається з доданих до касаційної скарги копій судових рішень, ОСОБА_4 у порядку ст. 206 КПК звернувся до слідчого судді із заявою про те, що він позбавлений свободи та утримується в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за відсутності відповідного судового рішення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 постановив ухвалу від 28 травня 2020 року, якою розглянув цю заяву по суті. Отже слідчий суддя постановив судове рішення у межах процедури, передбаченої КПК України.
Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідками розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
У ст. 24 та ч. 3 ст. 392 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, аналогічним чином гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищої інстанції; зокрема в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених зазначеним Кодексом.
Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено у частинах 1 та 2 ст. 309 КПК. Частина 3 цієї статті встановлює, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Отже, встановивши, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала слідчого судді, постановлена в порядку ст. 206 КПК, яка за правилами кримінального процесуального кодексу не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя апеляційного суду правильно відмовив у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК.
Така позиція відповідає висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладено Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 27 травня 2019 року (справа № 766/22242/17, провадження за касаційною скаргою № 51 7276 кмо 18).
З урахуванням вищезазначеного висновку об`єднаної палати Верховного Суду, а також вимог процесуального закону щодо переліку ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом вимог КПК України є безпідставними.
Враховуючи наведене, з касаційної скарги та наданих судових рішень убачається, що підстав для її задоволення немає.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2020 року та ухвалу судді Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2020 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3