Справа № 138/1432/20
Провадження №:1-кп/138/139/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карабинівка, Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, в силу ст. 89 КК України раніше несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, п.5 ч.2 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
21.07.2020 до Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000509 від 26.12.2019. Клопотання мотивоване наступним.

На розгляді суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, п.5 ч.2 ст.115 КК України. В межах досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 16.08.2019 о 18 год. 00 хв., біля однієї із спортивних баз, що розташована на Трухановому острові у м. Київ, розуміючи неправомірність своїх дій, погодився на пропозицію невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 , та за кошти у сумі 800 грн., без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог, визначеним п.21 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняної зброї для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 №622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 №5, придбав ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 промислового виготовлення військового призначення, відповідно до висновку експерта №51 від 04.05.2020, яку незаконно переніс та зберігав за місцем тимчасового проживання в приміщенні спортивної бази, що розташована у АДРЕСА_3 .
Після звільнення, 23.09.2019 з ТОВ «Укртрансміст», ОСОБА_4 перевіз, незаконно зберігаючи при собі, вказану вище гранату з м. Києва до свого будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав, сховавши у картонну коробку на шафі однієї із кімнат будинку.
Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №51 від 04.05.2020 ручна наступальна осколкова гранати РГД-5 є бойовим припасом промислового виготовлення військового призначення.
Крім того, установлено, що 25.12.2019 приблизно о 15 год. 00 хв. до будинку ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_2 , прийшли його товариші ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яким він почав розпивати спиртне. Через певний час до будинку ОСОБА_4 прийшли його знайомі місцеві мешканці, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітня ОСОБА_12 , які продовжили вживали спиртні напої.
Через певний час, біля 00 год. 30 хв. 26.12.2019, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, під час якого останній почав наносити удар руками по обличчю ОСОБА_4 , однак згодом заспокоївся та припинив побиття. Після цього ОСОБА_4 , будучи невдоволеним поведінкою гостей, став виганяти усіх зі свого будинку, при цьому усі присутні вийшли за межі домоволодіння, а ОСОБА_7 і ОСОБА_9 виражаючи своє невдоволення шляхом суперечки та образ ОСОБА_4 , залишились на території його подвір`я.
У відповідь на зухвалі дії вказаних осіб, з метою помст за свою образу та побиття, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , застосувавши проти них гранату. З цією метою, ОСОБА_4 зайшов у свій будинок, де з картонної коробки, що зберігалась на шафі у одній із кімнат, дістав незаконно придбану ним в середині серпня 2019 року у м.Києві ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 промислового виготовлення військового призначення, відповідно до висновку експерта №51 від 04.05.2020.
Після цього ОСОБА_4 вийшов на ганок свого будинку з метою вбивства ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , способом небезпечним для життя багатьох осіб, так-як усвідомлював небезпеку своїх дій, тримаючи у руці наступальну осколкову гранату РГД-5 основним призначенням якої, відповідно до тактико-технічних характеристик, є ураження живої цілі уламки корпусу з радіусом зони ураження до 20 метрів, а можливими наслідками від чого є заподіяння смерті людей.
Таким чином, розуміючи наслідки від застосування вказаної вище наступальної осколкової гранати РГД-5, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 умисно висмикнув з гранати та викинув на землю запобіжну чеку, привівши таким чином її у бойову готовність, висловлюючи погрози її застосування до вказаних осіб, намагався кинути бойову гранату у бік ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ..
Усвідомлюючи небезпеку, яка виникла з боку ОСОБА_4 , та з метою недопущення доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , спробували відібрати у ОСОБА_13 гранату. З цією метою, ОСОБА_7 схопив двома своїми руками за кисть ОСОБА_4 , у якій була затиснута граната, та почав її утримувати, для того щоб останній не відпустив спусковий важіль гранати, а ОСОБА_9 , в цей час, повалив останнього на землю, та тримав його в положенні лежачи на спині, поки ОСОБА_7 намагався відібрати та знешкодити бойовий припас, а саме наступальну осколкову гранату РГД-5. Однак, ОСОБА_13 відпустив спусковий важіль гранати, привівши її таким чином в дію, внаслідок чого стався вибух.
В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_9 отримав Множинні осколочні поранення спини та був госпіталізовнний до Могилів-Подільської ОЛІЛ, а ОСОБА_7 помер на місці події.
Однак, довести ОСОБА_4 свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя дох осіб до кінця не вдалось від причин що не залежали від його волі, оскільки потерпілому в Могилів-Подільській ОЛІЛ своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №165 від 26.01.2020, у ОСОБА_7 мали місце такі тілесні ушкодження: травматична ампутація правої кисті на рівні промінево - п`ясного суглобу; дві садни на грудній клітині зліва від правого соска, дві подібні садни в лівій підключичній ділянці; рвана рана по передній поверхні правого плечового суглоба та у верхній третині правого плеча, три забійні рани по верхній поверхні правого плечового суглоба, три подібні рани по переду від рваної рани по передній поверхні правого плечового суглобу, дві забійні рани по передній поверхні грудної клітини в проекції грудини, дві подібні рани в ділянці правої ключиці у внутрішнього кінця та у її середині, рвана рана в ділянці волосяної частини голови справа та в ділянці правої щоки до нижньої третини, дві рвані рани правої вушної раковини; лінійний перелом кісток склепіння черепу (лобної кістки та правої тім`яної кістки) з розходженням між краями та вибуханням в них речовини головного мозку: з розчавленнням речовини головного мозку правої півкулі в тім`яно-скроневій ділянки, з ушкодженням твердої та м`яких мозкових оболонок, лінійний перелом правого крила клиновидної кістки, який з`єднується з переломами склепіння черепу. Всі вище описані тілесні ушкодження могли утворитись одно моментно (внаслідок вибуху).
Смерть ОСОБА_7 настала в наслідок відкритого перелому кісток склепіння та основи черепу з пошкодженням речовини головного мозку, м`яких та твердих мозкових оболонок правої півкулі головного мозку.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №76/17 від 13.04.2020, у ОСОБА_9 мали місце такі тілесні ушкодження: множинні осколкові поранення м`яких тканин правої половини спини, поверхневої дільниці лівого плеча, правого кульшового суглобу, стегна, які утворились від множинної дії предметів з загостреною травмуючою поверхнею, яким могли бути і осколки від вибухового пристрою типу гранати, можливо 26.12.2019, та належить всі у сукупності та кожне окремо до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб, але менше 21-ї доби.
На сьогоднішній день, термін утримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою спливає, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання, щодо продовження строку його утримання під вартою, без зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, на більш м`який, що обґрунтовується наступним.

Обставинами, що вказують на законне і обґрунтоване продовження, щодо обвинуваченого, строку запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою є наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_13 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, п.5 ч.2 ст.115 КК України, що неодноразово перевірено судом і висвітлено у відповідних ухвалах суду; вчинення ним особливо тяжкого злочину, за які законом передбачено 15 років позбавлення; перебуваючи на волі ОСОБА_13 зможе ухилятися від явки до суду, що унеможливить належний розгляд справи у розумні строки, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення; з урахуванням стадії судового розгляду кримінального провадження (також наявний обґрунтований ризик здійснення обвинуваченим, якщо останній буде перебувати на волі, тиску на потерпілого та свідків, які на сьогоднішній день ще не допитувались у суді.

На необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також вказує співрозмірність вчинених ним злочинів із завданими наслідками.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що є усі підстави для задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Вважають, що ризики зазначені в клопотанні не доведено. Крім того, кваліфікація зазначена в обвинувальному акті не відповідає фактичним обставинам справи. На думку захисника, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим, враховуючи, що він має постійне місце проживання.

Заслухавши прокурора, думки обвинуваченого, захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, суддя приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 28.12.2019 до нього вже застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжено ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.06.2020 до 01.08.2020.

Під час застосування запобіжного заходу, встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. На час розгляду клопотання ризики не відпали.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, злочини, які інкриміновані обвинуваченому вчинені в стані алкогольоного спяніння, по місцю тимчасового проживання характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв, за місцем реєстрації не проживає. Доказів того, що обвинувачений до арешту працював офіційно, характеризується позитивно, утримує неповнолітню дитину, проживав з сестрою, суду не надано.

Станом на день розгляду клопотання, справа перебуває на стадії судового розгляду. Потерпілі, свідки, які є односельцями та знайомими обвинуваченого, не допитані. А тому враховуючи, що суд сприймає покази потерпілих, свідків безпосередньо, обгрунтованим є ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків.

На час розгляду клопотання, підозра підтверджується доказами, зібраними в кримінальному провадженні та доведеними прокурором при розгляді даного клопотання, а саме: протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 24.01.2020; висновком експерта №12 від 27.01.2020; висновком експерта №165 від 26.12.2019; висновком експерта №76/17 від 30.03.2020; висновком експерта №51/10 від 12.02.2020; висновком експерта №51 від 04.05.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.12.2019; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 26.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.12.2019.

Враховуючи викладе вище, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним продовжити запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 199, 331, п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання прокурора.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 19 вересня 2020 року.

Копію цієї ухвали необхідно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1