УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001152 від 01.10.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
У ОСОБА_5 , який достеменно знав та розумів, що на території м. Одеси, розпочалась передвиборча кампанія кандидатів на пости депутатів органів місцевого самоврядування, з подальшим проведенням виборів на зазначені пости 25 жовтня 2020 року, у невстановленому слідством місці та у невстановлений час, виник злочинний умисел на надання виборцям неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , яка займає посаду голови Дільничної виборчої комісії № 511370 Окружної виборчої комісії № 136 Суворовського району м. Одеси, для пошуку виборців, які за неправомірну вигоду погодяться вчинити дій, пов`язані з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, а саме віддадуть свої голоси на користь тих осіб, на яких замовники їм вкажуть.

З того часу, як ОСОБА_5 дійшов змови з ОСОБА_7 щодо підкупу виборців, вони разом, відповідно до узгодженого плану, розуміючи протиправність своїх дій, ігноруючи демократичні принципи держави приступили до пошуку вказаної категорії виборців, та до 08.10.2020, підібрали необхідні кандидатури виборців у кількості 1 050 (одна тисяча п`ятдесят) осіб, з якими дійшли змови, пообіцявши останнім неправомірну вигоду в сумі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень, а всього на загальну суму 1 260 000 (один мільйон двісті шістдесят тисяч) гривень, та включили у списки, зазначивши у них анкетні дані виборців, місця їх реєстрації та номери телефонів, для здійснення координації їх дій та подальшої передачі їм неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права.

У зазначеному кримінальному провадженні встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, за кваліфікуючими ознаками: обіцянка надання виборцям неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, про що йому було повідомлено 16.10.2020.
На стадії досудового слідства ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2020 (провадження №1-кс/947/15688/20) відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 630 600 гривень, строком до 13.11.2020.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до порушення демократичних принципів держави, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 5 років.
Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Усе зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
2.Позиції учасників.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що її підзахисний в повній мірі визнає свою провину, співпрацює зі слідством, має проблеми зі здоров`ям, на утриманні має хвору матір, догляд за якою може здійснювати виключно він, оскільки останній являється її єдиним родичем. З огляду на викладене, просила застосувати відносно її підзахисного міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначивши, що свою провину у інкримінованому йому кримінальному правопорушення визнає у повному обсязі.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно п. 99 у справі ЄСПЛ «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Позиція ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», згідно якої, за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України.
16.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, за кваліфікуючими ознаками: обіцянка надання виборцям неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В підтвердження існування в рамках такого кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, сторона обвинувачення посилається на: протокол затримання підозрюваного в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України; протокол обшуку від 15.10.2020 року; протоколи допиту свідків; інші матеріали кримінального провадження в сукупності.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням відповідного розміру застави.

При вирішенні питання міри запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено існування в рамках кримінального провадження № 0001152 від 01.10.2020 рокуризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), можливого незаконного впливу на свідків в рамках такого кримінального провадження з боку підозрюваного (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відтак, на теперішній час, слідчому судді слід встановити, чи доводять (виправдовують) наведені стороною обвинувачення обставини даного кримінального провадження продовження існування означених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею 17.10.2020 року.

Так, як вбачається з фактичних обставин даного кримінального провадження, на теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 (семи) років.
Відтак, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у випадку можливого подальшого доведення його вини у встановленому законом порядку перед судом, слідчий суддя приходить до переконання, що усвідомлення підозрюваним ступеня покарання, яке останньому загрожує у випадку подальшого можливого доведення його вини у встановленому законом порядку перед судом, може свідчити про те, що ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) на теперішній час не зменшився та продовжує існувати.
Що стосується продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваної особи на свідків, то слідчий суддя враховує, що з фактичних обставин даного кримінального провадження дійсно вбачається, що в рамках такого кримінального провадження в якості свідків допитано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які органу досудового розслідування надали відповідні показання, якими на теперішній час обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_5 підозра за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України. В подальшому, ймовірно, у випадку направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду, такі особи будуть безпосередньо допитуватися судом, а їх показання будуть процесуальним джерелом доказів та зможуть бути покладені в основу того чи іншого судового рішення. Між тим, слідчий суддя не може не врахувати, що на теперішній час ОСОБА_5 в повній мірі визнає свою провину, готовий, й більше того, надає відповідну допомогу стороні обвинувачення, що на думку слідчого судді, на теперішній час безумовно свідчить, що якщо й в повній мірі виключити існування такого ризику на теперішній час не можна, в будь-якому випадку такий ризик на теперішній час зменшився.
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Що стосується не можливості закінчення досудового розслідування до завершення строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, то слідчий суддя враховує, що вищевказаною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу строком на 30 (тридцять) днів, при цьому повідомлення про підозру такій особі вручено 16.10.2020 року, в зв`язку з чим на теперішній час у сторони обвинувачення наявні процесуальні строки для завершення досудового розслідування у двомісячний строк (до 16.12.2020 року).

4.4. Вирішення питання можливості застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Слідчий суддя враховує, що на утриманні підозрюваного перебуває хвора матір, за якою потрібен постійний догляд, й відносно якої потрібно надавати допомогу. Сам ж підозрюваний на теперішній час в повному обсязі визнає свою провину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, співпрацює зі слідством, має проблеми зі здоров`ям. Крім того, слідчий суддя враховує, що в ході розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено зменшення існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_5 на свідків в рамках такого кримінального провадження. За таких обставин та враховуючи викладене, на думку слідчого судді, на теперішній час наявні правові підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на теперішній час в повній мірі забезпечить досягнення мети його застосування та буде відповідним фактичним обставинам даного кримінального провадження, а також особі підозрюваного. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001152 від 01.10.2020 року відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 16.12.2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 16.12.2020 року наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1