Справа № 515/1769/20
Провадження № 1-кс/515/2621/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м.Татарбунари

Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкрито- му судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області ска- ргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування у кримінальному проваджен- ні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 09.12.2020 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизь- кого ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальних дій, які він зо- бов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, посилаючись на наступні обставини.

В процесі досудового розслідування він надав до слідчого відділення Татарбунарського ВП клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи рішення Татарбунарського районного суду від 29.12.2004 р., в якому зазначено, що пайовики СВК ім.Татарбунарського повстання на ос- нові своїх сертифікатів права на майновий пай передали майно до СВАТ «Україна», та мотивував своє клопотання тим, що в даному судовому рішенні перераховане майно, яке перейшло до СВАТ «Україна», а інше майно, яке не зазначене в даному рішенні суду, не переходило до СВАТ «Украї- на». Також він просив негайно накласти арешт шляхом заборони відчуження та руйнування на ма- йно, яке знаходиться в автобазі, свинокомплексі та комбікормовому заводі, що розташовані по вул.Князєва у м.Татарбунари Одеської області і належало СВК ім.Татарбунарського повстання, а також майно, що знаходиться на території 3-го польового стану, розташованого в 3 км від м.Татар- бунари, неподалік дороги Татарбунари Арциз. В рамках кримінального провадження № 1000217 від 09.12.2020 р. він є заявником та допитаний в якості свідка. 14.12.2020 р. слідчим СВ Татарбунарського ВП ОСОБА_4 його клопотання було задоволено лише в частині долучення до матеріалів кримінального провадження рішення Татарбунарського районного суду від 29.12. 2004 р., та відмовлено в частині накладення арешту на майно, оскільки, відповідно до ст.60 КПК України, для заявника не перебачено права подавати клопотання щодо проведення слідчих дій. Вважає, що слідчим ОСОБА_4 грубо порушуються його права, тому звернувся до суду з цією скаргою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу у повному обсязі, наполягаючи на її за- доволенні.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду пояснення, в яких запере- чувала проти задоволення клопотання скаржника, пояснивши, що ОСОБА_3 не надав жод- них документів, що підтверджують наявність належного йому майна на території комплексу, роз- ташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та просив накласти аре- шт на майно, право власності на яке у нього не має, оскільки відсутній будь-які підтверджуючі документи та перелік майна, яке належить йому. Окрім цього ОСОБА_3 не звертався до СВ Татарбунарського ВП з заявою про визнання його потерпілим. При цьому в заяві про вчинення кримінальне правопорушення ОСОБА_3 заявив, що невстановлені особи здійснюють крадіж- ку майна навколо майна пайового фонду, яке з його слів належить йому та іншим особам, при цьо- му не зазначив, що вчиняється крадіжка майна з пайового фонду, тобто, не звертався з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суд- дя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потер- пілим, його представником чи законним представником… може бути оскаржена бездіяльність слі- дчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єди- ного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення…, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Тобто ОСОБА_3 , як заявник у даному кримінальному провадженні, вправі звернутися до суду з даною скаргою.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фі- зична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шко- ди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Проте, заявником ОСОБА_3 до матеріалів скарги не долучено жодних доказів на підтвер- дження заподіяння йому кримінальним правопорушенням майнової, моральної шкоди. Не надано зазначених доказів і в судовому засіданні.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчим обґрунтовано постановою від 14.12.2020 р. відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0 000217 від 09.12.2020 р., підстави для скасування постанови слідчого в цій частині відсутні.

Також слідчий суддя погоджується з рішенням слідчого в частині відмови у накладенні арешту, оскільки, у відповідності до ч.2 ст.60 КПК України, заявник у кримінальному провадженні має ви- черпний перелік прав, і цей перелік не передбачає права заявника звертатись до органу досудового розслідування з клопотанням про вчинення слідчих (розшукових) дій, зокрема, про накладення арешту на майно.

Але якби ОСОБА_3 і мав таке право, то виконати його клопотання про арешт майна не було б можливим у зв`язку з неконкретністю майна, про арешт якого йдеться. Так, у скарзі йдеться про арешт майна, "що знаходиться на територіях автобази, свинокомплексу, комбікормового заво- ду колишнього підприємства СВК ім.Татарбунарського повстання по вул.Князєва в м.Татарбунари та 3-го польвого стану розташованого в 3-х кілометрах від м.Татарбунари неполік автодороги Та- тарбунари-Арциз, окрім майна яке зазначене в рішенні Татарбунарського районного суду по спра- ві №2-178 2004 рік від 29.12.2004 року".

Щодо вимоги скарги про накладення арешту на майно, то слід зазначити, що питання про нак- ладення арешту на майно в межах кримінального провадження регламентовано ст.ст.170-175 КПК України шляхом подачі відповідного клопотання про арешт майна з виконанням вимог ст.171 КПК України щодо суб`єкта звернення з відповідним клопотанням та змісту клопотання, та розглядає- ться слідчим суддею в порядку застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не в порядку ст.303 КПК України, тому слідчий суддя також вважає відмовити у задоволенні скар- ги в цій частині.

Як слідує з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішен- ня слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії слідчого СВ Татарбунарсь- кого ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєст- ру досудових розслідувань за № 0000217 від 09.12.2020 р. за ознаками ч.2 ст.185 КК України.

Ухвала, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1