Справа № 541/2015/20
Провадження № 1-кп/541/279/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
Іменем України

09 грудня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570 від 24.07.2020 по обвинуваченню,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. ЖовтневеКам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, утриманців не маючого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 23 липня 2020 року близько 13 год. 45 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mersedes - Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом в м. Миргороді по вул. Гоголя, навпроти будинку №115, де з власної необережності, порушуючи вимоги п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, якими передбачено 10.1. "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам рух"у; 10.9 "Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб", не врахував дорожні умови, щоб мати змогу повністю контролювати свій рух, допустив наїзд задньою частиною керованого ним автомобілем на ОСОБА_5 , яка в цей час, стояла на проїзній частині дороги.
В результаті ДТП ОСОБА_5 відповідно до висновку судово - медичної експертизи №293 від 17.08.2020, отримала тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струс головного мозку, скалковий внутрішньо суглобний перелом променя в типовому місці, перелом шиловидного відростку ліктьової кістки зі зміщенням уламків, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, по давності можуть відповідати даті та обставинам, вказаним в описовій частині постанови та по ступеню тяжкості у своїй сукупності, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження не є небезпечними для життя в момент спричинення.
Відповідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №567 від 26.08.2020, в умовах даної події водій автомобіля Mersedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mersedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 286 ч.1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому засіданні подала та підтримала заяву про закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України, пояснивши, що обвинувачений відшкодував шкоду, потерпіла примирилася з обвинуваченим і жодних претензій до нього не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнаючи свою провину в скоєному, не заперечував проти задоволення заяви потерпілої про звільнення його від кримінальної відповідальності
Прокурор не заперечував проти задоволення заяви про закриття провадження, оскільки ОСОБА_3 вчинив вперше необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та повністю відшкодував збитки.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до матеріалів наданих суду ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину,раніше не судимий, повністю відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява потерпілої підлягає задоволенню зважаючи на наявність всіх підстав передбачених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 288, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження №0000570 від 24.07.2020 відносно ОСОБА_3 ,за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
Скасувати арешт майна здійснений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 30.07.2020 по кримінальному провадженню№0000570 від 24.07.2020.
Речові докази: автомобіль Mersedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , повернутий власнику ОСОБА_6 дозволити використовувати на власний розсуд.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 7 днів, з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

СуддяОСОБА_1