У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" грудня 2020 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0010531,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Захисники адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 зі скаргою на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0010531 від 23.12.2019, в якій просять суд скасувати постанову слідчого від 24.11.2020 про відмову в задоволенні клопотання від 16.11.20 за №61 та зобов`язати слідчого провести за участю захисників огляд відеозапису з камер відеоспостереження від 23.12.2019 з ОСОБА_7 та допит останнього.

У своїй скарзі захисники посилаються на те, 16.11.2020 адвокатом ОСОБА_5 подано зазначене клопотання слідчому. Постановою слідчого від 24.11.2020 було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з посиланням на ч.1 ст.50 КПК України через відсутність договору із захисником, що є порушенням вимог закону, оскільки захисник на підтвердження своїх повноважень надав слідчому копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер, який підтверджує його повноваження на захист ОСОБА_3 .

В судовому засіданні захисники скаргу підтримали з підстав, викладених у ній, просили суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив скаргу задовольнити частково та зобов`язати слідчого розглянути клопотання захисника, в іншій частині відмовити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про час і місце розгляду скарги своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Підозрюваний ОСОБА_3 також в судове засідання не з`явився, за повідомленням прокурора знаходиться у міжнародному розшуку, згідно пояснень захисників на території України не перебуває.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участю особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Учасники судового провадження не заперечували проти розгляду скарги без участі слідчого та підозрюваного.

Вислухавши доводи захисників, думку прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга, виходячи з норм ст.55 Конституції України, підлягає судовому розгляду.

Як вбачається з матеріалів, у провадженні Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2019 року за №0010531.

16.11.2020 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання слідчому про проведення за участю захисників огляду відеозапису з камер відеоспостереження від 23.12.2019 з ОСОБА_7 та допит останнього.

Постановою слідчого від 24.11.2020 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з посиланням на ч.1 ст.50 КПК України через відсутність договору із захисником.

Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

В Україні право особи на захист гарантовано міжнародними договорами, які ратифікувала Верховна Рада України в установленому законом порядку, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами.

Право особи на захист у кримінальному провадженні передбачено положеннями національного законодавства, зокрема ч. 3 ст. 63, п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України та п.13 ч.1 ст.7, ст.20 КПК України.

Так, ст.63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного. Забезпечення права на захист відповідно до ст.7 КПК є однією із засад кримінального провадження. Зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження розкривається у ч.1 ст.20 КПК, зокрема, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК. Також право на захист забезпечується й іншими нормами КПК, зокрема статтями 49, 52, 54, 87, 338, 339 КПК, а також п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Конституційне право громадян на правничу допомогу та вибір захисника закріплено у ст. 59 Конституції України, зокрема зазначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. При цьому імперативно вказано, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Отже, у кримінальному провадженні функцію надання кваліфікованої правничої допомоги особам з метою захисту їх прав, свобод та законних інтересів, зокрема забезпечення їх доступу до правосуддя, покладено виключно на адвоката.

Згідно з ч.1 ст.48 КПК захисник може у будь-який момент бути залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.

У статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено підстави для здійснення адвокатської діяльності, зокрема згідно з ч.1 цієї статті адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, а відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону такий договір є домовленістю, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень ст. 51 КПК договір із захисником має право укласти особа, передбачена в ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою.

Отже, системний аналіз положень законодавства свідчить, що договір є обов`язковою умовою для надання кваліфікованої правничої допомоги і представництва особи у кримінальному провадженні.

У національному законодавстві регламентовано перелік документів, що підтверджують повноваження адвоката. Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Крім того, згідно з ч. 3 цієї статті повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Перелік документів, що засвідчують повноваження адвоката у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК. Зокрема, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, у ч.1 ст.50 КПК законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).

При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів. Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до чинного національного законодавства повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги).

Зазначений правовий висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 18.11.2019 у справі №648/3629/17.
Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, викладені у скарзі доводи про незаконність відмови слідчого у задоволенні клопотання з підстав ненадання договору із захисником є обґрунтованими, у зв`язку з чим слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга в цій частині підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Щодо вимог захисників в частині зобов`язання слідчого провести за участю захисників огляд відеозапису з камер відеоспостереження від 23.12.2019 з ОСОБА_7 та допит останнього, то такі вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 220, 223, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0010531 задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_8 від 24.11.2020 року, якою адвокату ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні його клопотання від 16.11.2020 за №61 скасувати.
Зобов`язати старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_8 розглянути по суті клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 від 16.11.2020 за №61 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0010531 в строк не більше трьох днів з моменту отримання даної ухвали слідчого судді та повідомити захисника про результати його розгляду.
В іншій частині скарги відмовити.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для відома слідчому.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні об 11-15 годині 31 грудня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1