Єдиний унікальний номер №440/1008/17
Провадження № 1-в/943/18/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року

Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
начальника Буського РС
центру пробації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 відносно засудженої ОСОБА_5 про звільнення такої від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку,

встановив:

До Буського районного суду Львівської області надійшло клопотання начальника Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку. Мотивує тим, що ОСОБА_5 засуджена Буським районним судом 02.08.2017 року, поставлена на облік в Буський районний сектор філії Державної установи «Центр пробації» 05.09.2017. Станом на 02.10.2017 року орган пробації не отримував від засудженої жодного документу про сплату штрафу. Інформація про причини невиконання вироку протягом понад 1 місяць, у органу пробації, також відсутня. Ухвалою Буського районного суду від 30.11.2020 відмовлено у задоволенні подання Буського РС про розстрочку суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно засудженої. Просить суд вирішити питання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Начальник Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю, просить задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав таке клопотання, вбачає доцільність задоволення такого, оскільки минув строк виконання такого вироку та немає інформації про вчинення засудженою інших кримінальних правопорушень.
Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча судом вживались заходи щодо належного його повідомлення за вказаною в поданні адресою та за встановленим місцем перебування.
Ураховуючи неявку засудженої, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду клопотання (подання), про причини свого неприбуття не повідомила, а тому в силу вимог ч. 5 ст. 539 КПК України її неприбуття в судове засідання за наведених обставин не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Отже, стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Окрім того, частиною третьою ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У частині четвертій ст. 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:
- закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;
- не ухилення засудженого від відбування покарання;
- не вчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Так, вироком Буського районного суду Львівської області від 02 серпня 2017 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Вирок набрав законної сили 02.09.2017.
Засуджена ОСОБА_5 взята на облік Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 05.09.2017.
Однак, станом на день звернення до суду з даним клопотанням, засуджена ОСОБА_5 штраф не сплатила.
З огляду на викладене вище, строки давності виконання обвинувального вироку минули, в судовому засіданні не доведено та відповідних доказів про те, що ОСОБА_5 умисно ухиляється від виконання обвинувального вироку, не надано. Тому суд не вбачає підстав для зупинення або переривання перебігу давності виконання обвинувального вироку.
Оскільки з дня набрання вироком законної сили його не було виконано протягом двох років, суд вважає необхідним звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити.
Звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного вироком Буського районного суду Львівської області від 02 серпня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку.
На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1