Справа № 462/3979/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/766/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 та направлено підозрюваного ОСОБА_6 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (5-те судово-психіатричне відділення) терміном до 29 липня 2020 року.
ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 6000834 07 квітня 2020 року), а саме, що він 06 квітня 2020 року близько 19:43 год., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Епіцентр-К», що на вул. Городоцькій, 302 у м. Львові, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком правої руки в область носа ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи №497 від 16 квітня 2020 року травму носа із переломом кісток без зміщення, синця в ділянці носа і навколоочних ділянках, садно на спинці носа, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що судом залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_6 з 10 червня 2020 року по час розгляду клопотання перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод без психотичних симптомів.
Наголошує, що на час розгляду клопотання ОСОБА_6 провів на стаціонарному лікуванні майже місяць і йому проводиться відповідне лікування, а відтак, усі результати спостереження мають бути відображені та закріплені у картці стаціонарного хворого.
Зазначає, що слідчий у клопотанні покликається на висновок експерта від 22 червня 2020 року, однак на час розгляду клопотання після складення даного висновку минуло два тижні, які ОСОБА_6 провів у стаціонарі і був під спостереженням лікарів.
Вважає, що в даному випадку слідчим мало б бути призначено додаткову амбулаторну експертизу, призначенню якої мало б передувати отримання тимчасового доступу до медичної документації відносно ОСОБА_6 .
На думку апелянта, призначення стаціонарної експертизи тягне за собою надмірне обмеження прав і свобод ОСОБА_6 .
Наголошує, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді є необґрунтованими.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про направлення ОСОБА_6 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.
Порядок розгляду питання про направлення особи для проведення психіатричної експертизи розглядається під час досудового розслідування за правилами глави 18 КПК України, виключно з доведенням необхідності її проведення, при цьому для стаціонарної експертизи передумовою, на думку колегії суддів, слід визначати результати амбулаторної експертизи.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження №6000834 від 07 квітня 2020 року підозрюваному була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза і відповідно до висновку експерта №292 від 22 червня 2020 року, ОСОБА_6 потребує стаціонарного обстеження та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи для уточнення глибини розладів психічної діяльності і встановлення клінічного діагнозу.
П.3 ч.2 ст. 242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Згідно ч.2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

Таким чином, колегія суддів, зважаючи на дані висновку експерта №292 від 22 червня 2020 року, погоджується з висновками слідчого судді про необхідність направлення ОСОБА_6 до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного з цього приводу, оскільки встановлені органом досудового розслідування обставини виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи на даній стадії кримінального провадження та відповідають положенням ч.1 ст. 5 «Конвенції про захист прав і основоположних свобод», що полягають у запобіганні позбавлення осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідають цілям обмеження, зазначеного в підпункті «е» цієї статті.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року про направлення підозрюваного ОСОБА_6 до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (5-те судово-психіатричне відділення) для проведення стаціонарної психіатричної експертизи без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4