ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2555/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 при серекоетарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівки Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимомого 19 грудня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого,
за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003711 від 12 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року до слідчого судді надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального проваджження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003711 від 12 липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києвірозслідується кримінальне провадження № 0003711, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, перебуваючи на іспитовому терміні, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий, умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, 12 липня 2020 року близько 07 години 00 хвилин, через інтернет - додаток «Telegram» домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок» наркозалежним особам.

У подальшому, ОСОБА_4 , 12 липня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Сімферопольська, 10, із тильної сторони Спеціалізованої загальноосвітньої школи № 105 підібрав, тим самим незаконно придбав пакунок із 50 згортками клейкої стрічки жовтого кольору, всередині яких знаходились поліетиленові пакетики із кристалоподібною речовиною білого кольору, які помістив до кишені, тим самим став незаконно зберігати, з метою збуту.

Далі, ОСОБА_4 переніс вищевказану речовину за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де перерахував згортки та розподілив по пакетах, які заховав до спідньої білизни, в яку був одягнутий.

Цього ж дня, ОСОБА_4 о 14 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Пасхаліна, № 17 був затриманий працівниками поліції.

У подальшому в ході особистого обшуку, із спідньої білизни ОСОБА_4 працівниками поліції за участю понятих було вилучено 50 згортків клейкої стрічки жовтого кольору, всередині яких поліетиленові пакетики із кристалоподібною речовиною білого кольору, в одному із яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений PVP, масою 0, 145 г, яку ОСОБА_4 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, придбав та зберігав з метою подальшого збуту.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (із змінами) Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо небезпечними психотропними речовинами, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, з метою збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України, із правом на внесення застави.

Підозрюваний та його захисник просили застосувати більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, або при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосувати заставу у мінімальному розмірі, водночас визнав вину у вчиненні злочину, у якому підозрюється, щиро розкаявшись.
Клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання ( ст. 186 КПК України).

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з"ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані строною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року «Мюррей проти Об`єднаного Королівства » від 28 жовтня 1994 року , вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання 12 липня 2020 року ОСОБА_4 о 14 год. 20 хв. був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

12 липня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 12 липня 2020 року.

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4

-протоколом слідчого експерименту від 13 липня 2020 року.
-висновок експерта згідно з яким в згортку клейкої стрічки з поліетиленовим пакетом, що наданий на дослідження міститься особливо небезпечна психотропна речовина PVP масою 0, 145 г.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 10 років, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, не працює, єдиним встановленим джерелом її доходів є зайняття протиправною діяльністю, у вчиненні якого він підозрюється, а також ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки будучи засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, вчинив новий умисний тяжкий злочин. Вищезазначений факт свідчить про недієвість раніше призначеного покарання та про небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення.
Також, прокурором при зверненні до суду з відповідним клопотанням враховано вимоги Конвенції ООН про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ратифіковану Україною 25 квітня 1991 року, відповідно до якої незаконний обіг є міжнародною злочинною діяльністю, припинення якої вимагає невідкладної та першочергової уваги, а також те, що кожна Сторона повинна враховувати серйозний характер цих правопорушень та передбачати застосування таких санкцій як тюремне ув`язнення, або інші види позбавлення волі.
Крім того, заслуговує на увагу той факт, що підозрюваний займався незаконним збутом психотропних речовин у період, коли весь світ бореться з пандемією, визваною коронавірусом. Вказане вкотре підтверджує зухвалий та цинічний характер дій підозрюваного, його ставлення до стану надзвичайної ситуації в країні, що в свою чергу виправдовує необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу.
Беручи до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, високий ступінь суспільної небезпеки, антисоціального способу життя, будучи засуджений за вчинення злочину проти життя та здоров`я, вчинив умисний тяжкий злочин, безпосереднім об`єктом якого є життя та здоров`я населення, що свідчить про умисні дії, направлені на знищення нації

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.
В порядку ст. 177 КПК України прокурором доведені та слідчим суддею встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 10 років, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, не працює, єдиним встановленим джерелом його доходів є зайняття протиправною діяльністю, у вчиненні якого він підозрюється. Також ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки будучи засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, вчинив новий умисний тяжкий злочин. Вищезазначений факт свідчить про недієвість раніше призначеного покарання та про небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Інший ризик, на який посилається сторона обвинувачення, а саме - незаконний впливав на свідків, не доведені й будуються стороною обвинувачення лише на припущенні, які слідчим суддею не можуть прийматися до уваги.
Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Таким чином, існує достатня ймовірність ризиків, визначених ст. 177 КПК України для прийняття слідчим суддею рішення про обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу, який зможе запобігти вказаним ризикам у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосуватися до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам перешкоджати здійсненню кримінального провадження, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості прийняття процесуальних рішень в найкоротші строки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, мотив, слід визначити мінімальний розмір застави встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення тяжкого злочину ОСОБА_4 , який карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, високий ступінь ризику переховуванню останнього від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній раніше вже був судимий, у разі визнання судом його винни у вчиненні інкримінованого злочину, відсутність місця роботи, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, дають підстави для обрання запобідного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України ).
З урахуванням ч. 1, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, особи підозрюваного, його характеризуючі данні: є учасником АТО, має нагороди, стану здоров"я, його ролі у вчиненні злочину, майнового стану та процесуальної поведінки, визначити розмір застави у мінімальному розмірі - 20 (двадцяти) розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн. 00 (нуль) коп., яку підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь - який момент, яка буде достатньою для виконання покладених на нього обов`язків.
Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного, відповідно, покласти на підозрювану певні обов`язки.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівки Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимомого 19 грудня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого,
за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003711 від 12 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 10 вересня 2020 року 14 години 20 хвилин із визначенням розміру застави (правом внесення застави) у 20 (двадцяти) розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн. 00 (нуль) коп.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.
У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду,
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: