Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2299/20
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу

12 серпня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 06 квітня 2004 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком чотири роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 18 червня 2008 року за ч. 2 ст. 198 КК України до арешту строком два місяця, який відбув повністю, звільнений 18 серпня 2008 року;

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 19 лютого 2010 року на підставі ст. 70, 71 КК України, за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком п`ять років два місяці;

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 29 вересня 2015 року за ч .2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком чотири роки шість місяців, яке відбув повністю, звільнений 21 листопада 2019 року,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0003817 внесеного до ЄРДР 16 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року строк обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 06 вересня 2020 року.

Судовий розгляд до зазначеної дати закінчити не вбачається за можливе, оскільки не досліджені усі докази.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_3 вважав, що зважаючи на те, що в разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_6 є раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, не є можливим, тому підстав для зміни застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу немає.

ОСОБА_6 відмовився від висловлення своєї позиції щодо клопотання ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання ОСОБА_3 заперечував, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики на які він посилається, як на підставу для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що такими обставинами згідно ч. 3 ст. 199 КПК України є обставини: які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та інші обставини, які визначені у ст. 184 КПК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року строк обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 06 вересня 2020 року.

Судовий розгляд до зазначеної дати закінчити не вбачається за можливе, оскільки не досліджені усі докази.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжким (ч. 3 ст. 186 КК України), злочинами, санкція яких передбачає, в тому числі, покарання до восьми років позбавлення волі, у ОСОБА_6 до затримання було відсутнє місце роботи, постійне місце проживання, та те, що ОСОБА_6 неодружений, утриманців не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, які можуть стати стримуючим фактором від його втечі, є підстави вважати, що продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що з огляду на те, що обвинувачення ґрунтується на показах потерпілих, свідків, про місце проживання яких ОСОБА_6 обізнаний та з огляду на дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, існує ризик незаконного впливу на них з метою зміни ними показів для уникнення кримінальної відповідальності, тобто продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що у ОСОБА_6 до затримання було відсутнє місце роботи, він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні нових, що свідчить про те, що ОСОБА_6 сприймає таку діяльність, як спосіб заробітку, в зв`язку із чим існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За викладених даних про особу ОСОБА_6 , суд вважає, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, установленим судом ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не вбачається за можливе

Оскільки, судом встановлені ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти можливо лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, суд відхиляє доводи захисту про їх відсутність та необґрунтованість.

Отже, запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, належить залишити без змін, продовживши дію застосованого до нього запобіжного заходу на шістдесят днів, тобто до 10 жовтня 2020 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 199, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 10 жовтня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 14 серпня 2020 року о 08:30 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1