Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000233 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця сел. Дурмін, район ім. Лазо, Хабаровського краю,

Російська Федерація, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

згідно з ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.187 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Судом прийнято рішення щодо речових доказів, про відшкодування процесуальних витрат, про залік досудового тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього положення ст.69 КК України і призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Як зазначає ОСОБА_6 , він вину у вчиненні злочину визнав повністю, у зв`язку з чим кримінальне провадження в суді першої інстанції розглядалося у відповідності з вимогами ч.3 ст.349 КПК України, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, і потерпілий до нього претензій не має. А тому вважає, що суд першої інстанції мав всі підстави для призначення йому більш м`якого покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити йому покарання до строку менше ніж 3 роки; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив розбій щодо ОСОБА_7 за наступних обставин.

11 грудня 2019 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , перебуваючи в піцерії Хешбраун, розташованій за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 2, вживали алкогольні напої. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 , реалізовуючи який, він завдав ОСОБА_7 один удар по тулубу, що призвело до падіння потерпілого та втрати ним свідомості. Після цього ОСОБА_6 безперешкодно перевірив вміст кишень потерпілого і заволодів мобільним телефоном Samsung Galaxy A10s з двома sim-картами, який був у чохлі, портмоне з грішми в сумі 224 гривні та 220 євро, що в перерахунку згідно з курсом НБУ становило 5 772 гривні 92 копійки, платіжною карткою ПриватБанк, жетоном для відкриття автоматичної камери схову на станції Київ-Пасажирський, а всього майном загальною вартістю 7 777 гривень 09 копійок, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який не працює, є не судимим згідно з ст.89 КК України, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, а також обставину, що його обтяжує вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Дані про особу винного та лише одна обставина, що пом`якшує покарання, не дають підстав вважати, що ступінь тяжкості злочину істотно знижено, і застосовувати до ОСОБА_6 положення вказаної норми. Не може бути врахована і позитивна характеристика за місцем його проживання, оскільки таких даних кримінальне провадження не містить.

Отже, суд взяв до уваги зазначені раніше дані й обставини, в тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, і правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк, найближчий до мінімального, встановлений відповідною санкцією.

Саме таке покарання, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Тому підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3