Справа № 296/8631/20
УХВАЛА
Іменем України

28 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання у кримінальному провадженні №0000342 від 08.08.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого водієм ТОВ «БАРІСТРАНС»,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що 08 серпня 2020 року близько 17 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 керував технічно справним сідловим тягачем «МАN ТGА 18.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі з напівпричепом «KRONE SDP 27» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серій НОМЕР_3 та СХО № НОМЕР_4 належать ТОВ «БАРІСТРАНС» та рухався ним по автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин». Під час руху ОСОБА_4 проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки і її змін, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись по дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в кожному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, що заборонено, де скоїв зіткнення з маршрутним автобусом «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_6 , який перевозив трьох пасажирів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автобуса «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_6 та його пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди.

09.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання та просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід. При цьому погодився, що злочин, скоєний ОСОБА_4 , є тяжким, однак скоєний неумисно та у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я останнього, яке спричинив стан гіпоглікемічної коми внаслідок цукрового діабету, на який страждає підозрюваний. Зазначив, що підозрюваний також отримав значні тілесні ушкодження під час ДТП, які разом із супутніми хронічними захворюваннями унеможливлюють його перебування в умовах ІТТ та СІЗО, а також перебування під цілодобовим домашнім арештом, оскільки ОСОБА_4 потребує постійного лікування та нагляду медиків. Крім того, послався на недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, який має вік 64 роки, постійне місце проживання та роботи, одружений, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Підозрюваний повністю підтримав думку захисника.

Слідчий суддя заслухав доводи учасників судового розгляду, дослідив клопотання та додані до нього матеріали і приходить до наступного висновку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення ОHara v. United Kingdom of 16 October 2001, п.34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведені як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 п. 1 (с) наявність не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, п. 45).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років.

Відповідно до ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до ч. 2 вказаної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні, а прокурором під час розгляду клопотання в суді, не в повній мірі доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя бере до уваги доводи захисника, який вказав на незадовільний стан здоров`я підозрюваного та його потребу в медичній допомозі, характеризуючі дані, зокрема, що той є одруженим, має постійне місце проживання та роботи, що свідчить про наявність стійких (сталих) соціальних зв`язків підозрюваного, які, з врахуванням встановлених обставин справи, на думку слідчого судді, можуть вважатись достатнім стримуючим фактором від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж вимагається прокурором.

Тому слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання частково та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляду домашнього арешту у визначений час доби (з 22.00 год. по 06.00 ) строком на два місяці та покласти нього виконання обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 09 листопада 2020 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1. Не покидати власне помешкання у нічний час доби з 22.00 год. по 06.00 годин за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу дії даної ухвали.

2. Прибувати до слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

3. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 30 жовтня 2020 року