справа №619/3900/20
провадження №1-кп/619/354/20
ВИРОК
02 вересня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Калініне, Первомайського району, Кримської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
25.08.2020 приблизно о 15 год 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на залізничному вокзалі на станції «Дергачі», що розташований в м. Дергачі Харківської області, біля першої колії у напрямку м. Харків на пероні поряд з парканом помітила ОСОБА_4 , який сидів неподалік на лавці та поруч з ним лежав гаманець, у зв`язку з цим у останньої виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна. Реалізуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що її подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_3 присіла на лавку та користуючись тим, що ОСОБА_4 відійшовши в сторону продовжив розмову по мобільному телефону, правою рукою взяла гаманець чорного кольору марки «Dr.BOND», у якому знаходилися гроші в сумі триста двадцять п`ять гривень та покинула вказане місце, тим самим таємно викрала чуже майно та в подальшому розпорядилася викраденим на свій розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 325,00 грн.
Крім того 25.08.2020 приблизно о 15 год 00 хв ОСОБА_3 , знаходячись на залізничному вокзалі на станції «Дергачі», що розташований в м. Дергачі Харківської області, біля першої колії у напрямку м. Харків на пероні поряд з парканом помітила ОСОБА_4 , який сидів неподалік на лавці та поруч з ним лежав гаманець, у якому знаходилося свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_4 , у зв`язку з цим у останньої виник прямий умисел на незаконне заволодіння ним шляхом таємного викрадення. Реалізуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , упевнившись в тому, що її подальші дії ніким помічені не будуть ОСОБА_3 присіла на лавку та користуючись тим, що ОСОБА_4 відійшов у сторону та продовжив розмову по мобільному телефону, правою рукою взяла гаманець чорного кольору марки «Dr.BOND», у якому знаходилось свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , тим самим незаконно заволоділа ним.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.
Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
До обвинувального акту прокурором додано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Крім того, до обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 . Згідно змісту заяви ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження, згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Крім того, до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_4 , який не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочинів, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 , які маються у матеріалах кримінального провадження встановлено, що вона вважається такою, що раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання селищним головою Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області характеризується посередньо, як особа, у відношенні якої скарг з боку сусідів та мешканців селища та поліції не надходило, у побуті поводить себе скромно.
За таких обставин справи суд вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини зазначених вище статей.
При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю кримінальних проступків, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи, що особою вчинено кримінальні проступки, дані про особу винної, ставлення винної до скоєного, яка щиро розкаялась у вчиненому, повернула викрадене майно, ставлення потерпілого, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на неї обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для її виправлення.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керується суд.
Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.08.2020 накладено арешт на гаманець марки «Dr.BOND» чорного кольору з застібкою, свідоцтво про народження, громадянина СССР на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі триста двадцять п`ять гривень, купюрами: дві по сто гривень (СВ 5990210, КИ 6654739), дві по п`ятдесят гривень (ТД 4274846, СТ 3420972), дві по десять гривень (ЦВ 4052387, ЦЖ 7169842), одна дві гривні (СВ 5151377), три по одній гривні (МЗ 1013268, ВШ 6042641, СЖ 6637909).
Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377, 381-382 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження
-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового терміну в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.08.2020 - скасувати.
Речові докази гаманець марки «Dr.BOND» чорного кольору з застібкою, свідоцтво про народження, громадянина СССР на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі триста двадцять п`ять гривень, купюрами: дві по сто гривень (СВ 5990210, КИ 6654739), дві по п`ятдесят гривень (ТД 4274846, СТ 3420972), дві по десять гривень (ЦВ 4052387, ЦЖ 7169842), одна дві гривні (СВ 5151377), три по одній гривні (МЗ 1013268, ВШ 6042641, СЖ 6637909), які знаходяться у потерпілого ОСОБА_4 вважати повернутими йому.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання нею копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1