Справа № 991/5351/20
Провадження1-кс/991/5509/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на рішення детектива про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , за результатом розгляду якої він просить: скасувати постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 16.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 відновити досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000850 від 05.12.2017.
Скарга обґрунтована тим, що він звернувся до Національного антикорупційного бюро України (далі-Національного бюро) із заявою про вчинення суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, яка долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
19.06.2020 йому стало відомо про те, що детективом Національного бюро кримінальне провадження № 0000850 від 05.12.2017 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, що оформлено постановою від 16.06.2020.
ОСОБА_3 вважає вказану постанову незаконною, оскільки детективом не вчинено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку їх у кримінальному провадженні.
Зазначає, що у прохальній частині його заяви він просив провести перевірку щорічних декларацій ОСОБА_5 за 2015, 2016, 2017, 2018 роки на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, проте, з описової частини оскаржуваної постанови вбачається, що детективом проведена перевірка декларації ОСОБА_5 , поданої лише за 2016 рік. Вважає, що за його заявою взагалі не проводилося розслідування, оскільки оскаржувана постанова не містить посилання на проведення розслідування , зазначених у ній фактів, їх підтримку чи спростування.
Посилається на те, що в межах провадження за його заявою детектив не допитав у якості свідків: родичів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших осіб, які змогли б підтвердити проживання однією сім`єю вказаних осіб, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про не встановлення об`єктивних відомостей у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив задовольнити з підстав, викладених у ній.
Детектив Національного бюро ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про час, день та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, письмові пояснення не надав.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником може бути оскаржене рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Слідчим суддею встановлено, що Національним бюро здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000850 від 05.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, відомості про яке внесено за заявою ОСОБА_7 від 13.11.2017. (т. 1, а.с. 12-16)
Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_7 , суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, а саме: не зазначено відомості про об`єкти нерухомого майна, яке перебуває у власності фактичного чоловіка ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 12-16) Порушено питання щодо невідкладного початку проведення досудового розслідування та допиту свідків на предмет встановлення факту спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_9
23.07.2018 детективом здійснено допит як свідка ОСОБА_3 , який, окрім іншого, повідомив, що факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 також можуть підтвердити жителі будинку АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та її чоловік ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та його дружина ОСОБА_15 . (т. 2, а.с. 33 -37)
Встановлено, що 06.08.2019 до Національного бюро із заявою про вчинення суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, звернувся ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 146-149) Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 , на думку заявника, суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 внесено недостовірні відомості до декларацій за 2015 - 2018 роки, а саме: не зазначено відомості про об`єкти нерухомого майна, яке перебуває у власності фактичного чоловіка ОСОБА_6 .
Вказана заява ОСОБА_3 розглянута та долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017, а відомості, викладені у заяві, будуть перевірені під час проведення слідчих розшукових дій у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується листом детектива на адресу заявника. (т. 2 а.с.139)
Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Тому, ОСОБА_3 , подавши заяву до Національного бюро, незалежно від зазначеної у реєстрації кримінального провадження інформації, набув статусу заявника з усіма правами, передбаченими ст.60 КПК України з 06.08.2019 року, у тому числі, з правом оскаржувати рішення детектива про закриття кримінального провадження у порядку п.4 ч.1 ст.303 КПК України.

Встановлено, що 16.06.2020 року постановою детектива Національного бюро ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000850 від 05.12.2017 у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України. (т. 5, а.с. 138-144)
Постанова детектива від 16.06.2020 обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017 встановлена наявність рішення, яке набрало законної сили, що виключає кримінальну відповідальність ОСОБА_5 за фактом невнесення до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік відомостей про ОСОБА_6 та належне йому майно. Також, детективом зроблено висновок, що в матеріалах досудового розслідування відсутні достатні докази, які підтверджують факт вчинення злочину ОСОБА_5 в частині невнесення до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік відомостей про право власності на належну їй квартиру, грошові кошти для придбання якої отримано ОСОБА_5 від ОСОБА_6 як подарунок.
Згідно з ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа оскарження процесуального рішення детектива, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020 у справі № 991/1875/19 за результатом розгляду скарги ОСОБА_7 скасовано постанову детектива Національного бюро ОСОБА_4 від 06.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017.
В цій ухвалі слідчий суддя зазначив, що висновки детектива про закриття кримінального провадження є передчасними, оскільки не проведено повного дослідження всіх обставин справи та усіх можливих слідчих дій, а саме: детективом не вжито заходів для встановлення та допиту мешканців будинку АДРЕСА_1 , на яких посилається заявник, як на осіб, які можуть мати відомості, що підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні та інших мешканців, які можуть підтвердити або спростувати факт проживання ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 ; не допитано самого ОСОБА_6 ; не витребувано в установленому законом порядку матеріали справи, що перебували на розгляді в Одеському апеляційному суді.

Тобто, проведення досудового розслідування до 06.11.2019 було предметом судового контролю слідчого судді Вищого антикорупційного суду, та вчиненим детективом діям щодо дослідження обставин справи надана належна оцінка.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017 детективом додатково, на виконання ухвали слідчого судді від 20.01.2020, здійснені такі процесуальні та слідчі дії:

отримано тимчасовий доступ в Київському районному суді м. Одеси до матеріалів справи № 522/17102/18 з можливістю виготовлення належним чином звірених володільцем їх копій, у тому числі відео, аудіо записів судових засідань;
здійснено огляд Єдиного державного реєстру судових рішень;
допитано як свідка ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом допиту від 13.03.2020; (т. 5, а.с. 126-133)
складено службову записку за результатом вжиття заходів для встановлення та допиту мешканців будинку АДРЕСА_1 , які можуть підтвердити або спростувати факт проживання ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , в якій зазначено, що мешканці будинку, з якими спілкувався детектив, відмовилися надати відомості про себе та пояснення щодо поставлених детективом питань, посилаючись на давність подій та небажання брати участь на будь-якій стороні у конфлікті між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (т. 5 а.с. 136-137)
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. (ч. 1 ст. 86 КПК України)

Враховуючи викладене, службова записка детектива не є належним та допустимим доказом, який підтверджує встановлення та допит мешканців будинку АДРЕСА_1 , тобто виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020 в цій частині.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що детективом не здійснено перевірку доводів ОСОБА_3 , викладених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, поданої 06.08.2019, щодо внесення ОСОБА_5 недостовірних даних до декларацій за 2015, 2017 та 2018 роки, оскільки постанова детектива про закриття кримінального провадження від 16.06.2020 не містить жодних доводів та висновків з цих обставин.

Відсутність належних та допустимих доказів вказаних обставин позбавляють слідчого суддю можливості перевірити зазначені доводи та надати їм відповідну оцінку на предмет наявності підстав для закриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що доводи ОСОБА_3 щодо неповноти проведеного досудового розслідування, знайшли своє підтвердження, оскільки, детективом не проведено повного дослідження всіх обставин справи в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у ньому, а саме: не проведено допит свідка ОСОБА_9 , якого зазначено у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2017, як зазначено в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020; не здійснено перевірку доводів ОСОБА_3 , викладених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, поданої 06.08.2019, щодо внесення ОСОБА_5 недостовірних даних до декларацій за 2015, 2017 та 2018 роки, зокрема, не проведено додатковий допит ОСОБА_3 з приводу фактів викладених у його заяві від 06.08.2019; не вирішено питання щодо необхідності допиту осіб, на яких ОСОБА_3 посилався під час допиту 23.07.2018.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що прийняття детективом Національного бюро рішення про закриття кримінального провадження від 16.06.2020, є передчасним та таким, що не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому скарга ОСОБА_3 в частині скасування постанови від 16.06.2020 підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що наслідком даного скасування є продовження слідчим досудового розслідування у кримінальному провадження та вчинення необхідних слідчих процесуальних та слідчих (розшукових) дій, а тому вимоги скарги в частині зобов`язання детектива відновити досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 16.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000850 від 05.12.2017.
У задоволенні іншої частини скарги відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1