Справа № 451/385/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1298/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000383 від 23 грудня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нивиці Радехівського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ч.4 ст.152 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника потерпілої ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року, -

встановила:

вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018) та призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 24 грудня 2019 року.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 24 грудня 2019 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, продовжено до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, а саме до 19.12.2020 включно.
Вирішено питання з речовими доказами.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 28.12.2019 скасовано.
Цивільний позов ОСОБА_11 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_9 , до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 300 000,00 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди.
Згідно вироку, в останніх числах серпня 2019 року, точної дати не встановлено, в вечірню пору доби, перебуваючи в приміщенні ванної кімнати житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , будучи достовірно обізнаним про малолітній вік його дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання не усвідомлювала вчинюваних щодо неї дій, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_11 з використанням пальців руки.
Крім того, 17.12.2019 близько 21.00 год. ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , будучи достовірно обізнаним про малолітній вік його дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, без добровільної згоди потерпілої вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_11 з використанням пальців руки.
На вирок суду адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного йому покарання у виді 9 років та призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 з рішенням суду не погоджується, рахує його надто суворим.
Вказує, що постановляючи вирок, окрім щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд не врахував, що до вказаного правопорушення ОСОБА_6 жодного разу не притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, не був порушником законів та норм поведінки, по місцю проживання характеризується позитивно.
Наголошує, що в судовому засіданні ОСОБА_6 неодноразово заявляв, що любить і поважає свою сім`ю, бажає їй благополуччя. Все, що сталося, виникло внаслідок систематичної відсутності в сім`ї дружини, через що поодиноке надмірне вживання алкоголю та втрата контролю над своїми діями призвело до скоєного.
Підкреслює, що все скоєне ОСОБА_6 глибоко переосмислив, осуджує свої дії та в подальшому не допустить жодних проявів порушення норм моралі і поведінки в сім`ї та суспільстві.
Звертає увагу, що в даний час суттєво погіршився стан здоров`я ОСОБА_6 , у нього з`явились серйозні симптоми серцево-судинної недостатності, його часто супроводжують головні болі, запаморочення, сердечні приступи через надмірний тиск.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , законного представника потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 , які заперечили подану захисником апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим та стороною захисту не оспорюється, в своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вказує, що ним вирок оскаржено з метою зміни такого в частині призначеного покарання обвинуваченому.

Так, стосовно призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання слід зазначити наступне.

Як передбачено статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог передбачених статтями 50, 65 КК України, так призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №13 від 12.02.2019 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (хронічний алкоголізм), може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом першої інстанції також враховано поведінку обвинуваченого безпосередньо після вчиненого, який одразу визнав факт такого, його відношення до наслідків, що настали, який жалкує про вчинене.
Доводи наведені апелянтом у тій частині, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання явно несправедливе через суворість, свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли та колегія суддів вважає такі безпідставними і необґрунтованими.

При цьому, норми КК наділяють суд правом вибору у встановлених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає взяття до уваги й оцінку відповідно до визначених законом критеріїв усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою, відтак колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, призначене із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого чи таке є надто суворим немає.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4