Справа № 159/7142/19
Провадження № 1-кп/159/127/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого юридичної особи - ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 190 301 100 018 93 про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з освітою базовою середньою, не працюючого, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,

та
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луцьку, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з освітою середньою - спеціальною, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

обох - у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_6 о 17 год. 13.10.19 р., з корисливих мотивів, керуючись спільним прямим умислом та єдиною метою на таємне викрадення 4 х секцій металевої огорожі загальною вартістю 1 000 грн, заздалегідь взявши кувалду, підійшли до СТО, що по АДРЕСА_3 , та намагались викрасти чотири секції вказаної вище огорожі, однак, при демонтажі четвертої секції металевої огорожі були помічені ОСОБА_7 , який працює охоронцем ТОВ «В.О.В. Євроцентр», з території якого обвинувачені хотіли викрасти вказане вище майно, який зупинив їх. Таким чином обвинувачені не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Своїм умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_5 о 17 год. 13.10.19 р., з корисливих мотивів, керуючись спільним прямим умислом та єдиною метою на таємне викрадення 4 х секцій металевої огорожі загальною вартістю 1 000 грн, заздалегідь взявши кувалду за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , підійшли до СТО, що по АДРЕСА_3 , та намагались викрасти чотири секції вказаної вище огорожі, однак, при демонтажі четвертої секції металевої огорожі обвинуваченим ОСОБА_5 , були помічені ОСОБА_7 , який працює охоронцем ТзОВ «В.О.В. Євроцентр», з території якого обвинувачені хотіли викрасти вказане вище майно, який зупинив їх. Таким чином обвинувачені не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Своїм умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно з обвинувальним актом, складеним 29.11.19 р. слідчим СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 24.12.19 р..

Під час досудового розслідування між кожним з обвинувачених у справі та представником потерпілого юридичної особи - 29.11.19 р. - укладено угоди про примирення, що надійшли до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угод про примирення, кожен з обвинувачених беззастережно та у повному обсязі підозри і пред`явленого йому обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України; повністю визнає свою винуватість та щиро розкаюється у скоєному. Потерпілому збитків вказаним вище кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано. Сторонами узгоджено міру покарання для кожного з обвинувачених в межах санкції ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік з іспитовим строком.

Представником потерпілого юридичної особи - підтверджено в суді відсутність будь - якого характеру претензій до обвинувачених.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що наявні підстави для твердження про винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно із ст. 12 КК України у її редакції, чинній на дату укладення угод, є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угод для кожного з обвинувачених, відповідає положенням загальних правил призначення покарання, передбачених КК України, зокрема, п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угод їх сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кожен з обвинувачених цілком усвідомлює свої права, розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого юридичної особи - також розуміє наслідки укладення та затвердження угод, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду умови угод не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження таких.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується кожен з обвинувачених.

Виходячи з викладеного угоди про примирення підлягають затвердженню як такі, що відповідають вимогам закону.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, знявши арешт, накладений на майно за ухвалою слідчого судді.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 29 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 120 190 301 100 018 93 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, укладену між представником потерпілого юридичної особи ТзОВ «В.О.В. Євроцентр» - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Угоду про примирення від 29 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 120 190 301 100 018 93 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, укладену між представником потерпілого юридичної особи ТзОВ «В.О.В. Євроцентр» - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, якщо вони на протязі іспитового строку терміном 1 (один) р. не вчинять нового злочину та виконають покладені на них відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань

пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі:

- три цепи металеві, стовпець металевий з пластиною, стовпець металевий, пластину металеву, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 27.11.19 р., - повернути у розпорядження потерпілого юридичної особи ТзОВ «В.О.В. Євроцентр» (м. Ковель Волинської області, ), знявши з цього майна арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 27.11.19 р.;

- кувалду металеву, що передана на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 27.11.19 р., - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , знявши з цього майна арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 27.11.19 р..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1