Справа № 308/2547/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0000236 від 22.02.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з початковою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебувало кримінальне провадження №0000236 від 22.02.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.
26.06.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 26.06.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів в літню пору року 2017року в місті Київ, неподалік вул. Хрещатик надав невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі на ім"я ОСОБА_6 власну фотокартку розміром 3х4 та установчі дані про себе, а саме паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 01.06.2002 року та реєстраційний номер облікової картки платника податків для подальшого виготовлення посвідчення водія вище вказаною невідомою особою на ім"я ОСОБА_6 . У подальшому в місті Київ неподалік вул.. Хрещатик, точну дату та час органом досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 31.10.2017 року від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи. Після чого, громадянин ОСОБА_5 активно використовував дане посвідчення водія для пересування на транспортному засобі в межах Закарпатської області.
Окрім того, 22.02.2020 року о 03 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки AUDI моделі А6, номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 , рухаючись по автомобільній дорозі М06 сполученням Київ-Чоп, 804 км., а саме в с. Барвінок Ужгородського району був зупинений працівниками Управління патрульної поліції Закарпатської області, а саме екіпажем Олім-151 в складі інспектора ОСОБА_7 та т.в.о. командира взводу № 1 роти № 4 ОСОБА_8 , які заступили на чергування в період часу з 20 год. 00 хв. 21.02.2020 рокеу по 08 год. 00 хв. 22.02.2020 року, згідно розстановки нарядів Управління патрульної поліції Закарпатської області, затвердженої начальником Управління патрульної поліції Закарпатської області ОСОБА_9 , у зв"язку з порушенням правил дорожнього руху України, а саме п. 2.3 в ПДР України, де під час перевірки документів громадянин ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлено невстановленим законом способом надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на його ім"я як таке, що надає право останньому керувати транспортним засобом. Тоді в ході перевірки наданих громадянином ОСОБА_5 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_5 в працівників патрульної поліції виникла підозра щодо справжності посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Згідно висновку експерта № 4/81 від 27.02.2020 наданий на дослідження бланк посвідчення водія НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_5 виконаний струменевим способом друку за допомогою знакодрукуючої техніки із струменевим принципом формування зображень, характерним для струменевих принтерів чи копіювальної техніки, який не використовується при виготовленні аналогічних бланків документів в умовах поліграфічного підприємства. Бланк посвідчення водія НОМЕР_2 виданий на імя ОСОБА_5 за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам виготовленим типографією ПК «Україна», які знаходяться в офіційному обігу на території України.
24.02.2020 було скеровано запит до територіального сервісного центру № 2141, згідно відповіді від 28.02.2020 року, посвідчення водія на ім"я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед виданих не значиться, а також те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.07.2019 року значиться виданим на ім"я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 .
Таким чином громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, надав працівникам патрульної поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_5 , яке згідно висновку експерта не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, а також сприяв невідомій особі на ім"я ОСОБА_6 виготовити вказане посвідчення водія видане на його ім"я в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості, зокрема, фотокартку, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 01.06.2002 року та реєстраційний номер облікової картки платника податків.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа та ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання.
Як убачається з угоди про визнання винуватості від 26.06.2020 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в яких його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогопередбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, визнає повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 26.06.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 за ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа та ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання кваліфіковано вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 26.06.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 26.06.2020 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 26.06.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді штрафу, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної судово технічної експертизи у розмірі 942,06 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2020 року між між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000236 від 22.02.2020 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК Українипризначивши йому покарання:
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п"ятдесят грн. 00 коп.).
- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п"ятдесят грн. 00 коп.)

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної судово технічної експертизи у розмірі 942,06 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1