Справа № 724/484/20
Провадження № 1-кп/724/67/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

особи, яка вчинила суспільно

небезпечне діяння: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин клопотання заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000273про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянини України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , народився в с. Перебиківці Хотинського району Чернівецької області, освіта відсутня, не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, раніше не судимий, особа з інвалідністю ІІІ групи,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2019 року , приблизно о 01 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння підійшов до транспортного засобу марки «ВАЗ-21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився в с. Перебиківці Хотинського району на вул. Комарова, поруч з господарством №19 та власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 та який перебував в користуванні жителя с. Клішківці Хотинського району Чернівецької області ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 , скориставшись тим, що двері автомобіля були незачинені, а ключі знаходились в замку запалення, штовхнув даний автомобіль з пагорба в результаті чого запустив двигун та поїхав х місця події, тобто незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , встановивши над ним контроль та отримав можливість керувати і рухатись ним, а також розпоряджатись.

Надалі ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі дорогою в напрямку с. Зелена Липа Хотинського району Чернівецької області, не впорався з керуванням та допустив його перекидання, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 , завдав ОСОБА_7 , в користуванні якого перебував даний автомобіль, згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС №375-Р від 30.09.2019 матеріальні збитки в розмірі 8009,37 грн. (що не становить значної матеріальної шкоди).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №453 від 16.10.2019 ОСОБА_4 на момент вчиненого суспільно-небезпечного діяння виявляв ознаки недоумства у формі помірної розумової відсталості та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно сів за кермо автомобіля, який належить ОСОБА_7 і поїхав. Даний автомобіль перебував біля будинку, в якому проживає ОСОБА_7 . Автомобіль не був закриий, а ключі перебували в замку запалення. Під час руху, ОСОБА_4 не справився з керуванням і автомобіль перевернувся. Він виліз з автомобіля і пошов додому. Також повідомив, що перед цією подією він відпочив в компанії, де також був ОСОБА_7 , однак дозволу на керування його автомобілем він ОСОБА_4 не давав. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що відпочивав разом з товаришами серед яких був також ОСОБА_4 біля паромної переправи, а потім повернувся додому, при цьому автомобіль залишив біля будинку на дорозі, не закривав його і ключі залишив в замку запалення. Того вечора ОСОБА_4 приходив до потерпілого додому і повідомив, що має намір поїхати до своєї подружки в с. Зелена липа. В подальшому мама потерпілого повідомила йому, що біля будинку немає автомобіля. ОСОБА_7 подумав, що автомобіль забрала його дружина і ліг спати. Зранку побачивши відсутність автомобіля, зателефонував до дружини, яка повідомила йому, що не брала авто. Тоді він розпочав пошуки свого автомобіля, який був у перевірному стані за селом. Спочатку він не здогадувався, хто міг взяти його автомобіль, а потім знайомий повідомив, що бачив як за кермом автомобіля був невідомий чоловік схожий на ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 признався, що взяв автомобіль і відшкодував завдані збитки. Дозволу ОСОБА_4 брати автомобіль він не надав, при цьому йому було відомо, що останній не вміє керувати і в нього відсутнє посвідчення водія. Претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Вважає, що в нього не було умисну вчинити заволодіння транспортним засобом, а вчинив він дане діяння в силу своєї хвороби.

Допитай в якості свідка ОСОБА_8 повідомив суду, що є батьком ОСОБА_4 та підтвердив, що його син дійсно хворіє і потребує лікування. Також підтвердив, що його син взяв без дозволу в потерпілого автомобіль і поїхав в напрямку с. Зелена липа, однак не споравшись з керуванням, перевернув автомобіль. Після цієї події ОСОБА_4 прийшов додому і розповів про це своєму батькові. Крім того, свідок стверджує, що відшкодував потерпілому спричинену його сином шкоду, а тому потерпілий претензій морального та матеріального характеру не має.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив суду, що 10 вересня 2019 року він бачив ОСОБА_4 , а також бачив ОСОБА_7 . Вранці 11 версеня 2019 року ОСОБА_7 подзвонив до нього та повідомив, що в нього викрали автомобіль і він вважає, що це зробив ОСОБА_4 , оскільки вони зустрічалися на передодні. В подальшому після приїзду працівників поліції припущення ОСОБА_7 були вірними, так було встановлено, що автомобіль викрав ОСОБА_4 .

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.09.2019;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.09.2019, де потерпілий повідомив про незаконне заволодіння його транспортним засобом;
- протоколом огляду місця події від 12.09.2019, а саме транспортного засобу ВАЗ 21011, днз НОМЕР_3 , який знаходився на автодорозі сполученням с. Перебиківці - с. Зелена липа, в перевернутому вигляді;
- висновком судово-психіатричного експерта №453 від 16.10.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 на момент вчиненого суспільно-небезпечного діяння виявляв ознаки недоумства у формі помірної розумової відсталості та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом, на даний час ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом;

- висновком експерта №375-Р від 30.09.2019, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля марки ВАЗ моделі 2101, номерний знак НОМЕР_3 станом на 12.09.2019 становить 8009,37 грн.;

- протоколом про проведення слідчого експерименту від 24.10.2019 за участю ОСОБА_4 , який показав місце розташування автомобіля, напрямок руху на автомобілі та місце перекидання автомобіля;

- постановою від 03.10.2019 про визнання автомобіля марки ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_3 речовим доказом, який залишено на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 ;

- ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 07.02.2020 про застосування до ОСОБА_4 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

ОСОБА_4 , як особа, відносно якої до суду внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 оскільки його хвороба, не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 453 від 16.10.2019, встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчиненого суспільно-небезпечного діяння виявляв ознаки недоумства у формі помірної розумової відсталості та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом, на даний час ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження у судовому засіданні, суд вважає, що зазначене суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 cт. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, за кваліфікуючою ознакою, вчинене повторно, однак дане діяння не є злочином у зв`язку з тим, що на момент вчиненого суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 виявляв ознаки недоумства у формі помірної розумової відсталості та за своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто не був суб`єктом вчиненого діяння через неосудність.
Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
У силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а у силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави в сумі 1570,10 гривень, що підтверджується документально.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 19, 92, 93, 94 КК України, керуючись ст.ст. 395, 505, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000273щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває на зберіганні у потерпілого - залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави витрати за проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 1570,10 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень 10 коп.)

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити ОСОБА_4 , прокурору та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1