Справа № 724/1399/20
Провадження № 1-кп/724/140/20
В И РО К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в м. Хотин кримінальне провадження № 0000186 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , не працюючої, заміжньої, маючої на своєму утриманні одну малолітню дитину 2015 року народження та одну неповнолітню дитину 2006 року народження, раніше не судимої, жительки АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України:

12 січня 2020 року, приблизно о 20:04 годині, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після вчинення одного із фактів злочинної діяльності, передбаченої ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, що виразилось в нанесенні тілесних ушкоджень працівнику поліції старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вчиненого в групі осіб без попередньої змови між собою, намагались втекти на територію господарства АДРЕСА_1 .

В цей час працівник поліції ОСОБА_6 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків, реалізуючи надані йому повноваження передбачені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та реагуючи на вчинене кримінальне правопорушення, намагався затримати ОСОБА_4 , а саме підійшовши до останнього, який втікав на територію вказаного господарства, спіймав його за руку та зупинив.

Однак, під час цього бачачи, як працівник поліції ОСОБА_6 спіймав за руку ОСОБА_4 , дружина останнього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що її чоловіка затримує саме працівник поліції, бажаючи перешкодити затриманню особи, яка вчинила злочин та реалізовуючи своє виникле бажання, діючи умисно, стала між працівником поліції ОСОБА_6 і своїм чоловіком ОСОБА_4 , чим заблокувала подальші дії працівника поліції, а також почала впливати на його дії шляхом виривання руки ОСОБА_6 від свого чоловіка та відштовхувати його назад.

Також інша особа обвинувальний акт відносно якої розглядається в Хотинському районному суді та який також втікав на територію господарства № 20, що на вул. Лісна с. Крутеньки Хотинського району, розвернулась і побачив, як працівник поліції ОСОБА_6 намагався затримати ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 визволяє свого чоловіка. В подальшому інша особа реалізовуючи свій раптово виниклий умисел направлений на перешкоджання діяльності працівника поліції, підбіг до вищевказаних осіб, та в групі осіб без попередньої змови, спільно із ОСОБА_7 , діючи умисно, почав впливати на дії ОСОБА_6 , який затримував ОСОБА_4 , а саме відштовхувати його назад та намагався нанести рукою удар, однак ОСОБА_6 ухиляючись від удару та піддавшись на здійснений супротив відійшов назад, а ОСОБА_7 та інша особа реалізували свій намір перешкодили затриманню ОСОБА_4 особи, яка вчинила злочин, чим забезпечили йому можливість втекти на територію вказаного подвір`я.

Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України, тобто вплив на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків, що перешкодили затриманню особи, яка вчинила злочин, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

В клопотанні прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, тобто без проведення судового розгляду в судовому засіданні, зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 беззаперечно визнала свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України, та ні вона, ні потерпілий ОСОБА_6 не оспорюють встановлені в результаті досудового розслідування обставин та не заперечують щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності.

Згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_7 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України, тобто у впливу на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків, що перешкоджали затриманню особи, яка вчинила злочин, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме: 12 січня 2020 року, приблизно о 20:04 годині, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після вчинення одного із фактів злочинної діяльності, передбаченої ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, що виразилось в нанесенні тілесних ушкоджень працівнику поліції старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вчиненого в групі осіб без попередньої змови між собою, намагались втекти на територію господарства АДРЕСА_1 .

В цей час працівник поліції ОСОБА_6 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків, реалізуючи надані йому повноваження передбачені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та реагуючи на вчинене кримінальне правопорушення, намагався затримати ОСОБА_4 , а саме підійшовши до останнього, який втікав на територію вказаного господарства, спіймав його за руку та зупинив.

Однак, під час цього бачачи, як працівник поліції ОСОБА_6 спіймав за руку ОСОБА_4 , дружина останнього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що її чоловіка затримує саме працівник поліції, бажаючи перешкодити затриманню особи, яка вчинила злочин та реалізовуючи своє виникле бажання, діючи умисно, стала між працівником поліції ОСОБА_6 і своїм чоловіком ОСОБА_4 , чим заблокувала подальші дії працівника поліції, а також почала впливати на його дії шляхом виривання руки ОСОБА_6 від свого чоловіка та відштовхувати його назад.

Також інша особа обвинувальний акт відносно якої розглядається в Хотинському районному суді та який також втікав на територію господарства № 20, що на вул. Лісна с. Крутеньки Хотинського району, розвернулась і побачив, як працівник поліції ОСОБА_6 намагався затримати ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 визволяє свого чоловіка. В подальшому інша особа реалізовуючи свій раптово виниклий умисел направлений на перешкоджання діяльності працівника поліції, підбіг до вищевказаних осіб, та в групі осіб без попередньої змови, спільно із ОСОБА_7 , діючи умисно, почав впливати на дії ОСОБА_6 , який затримував ОСОБА_4 , а саме відштовхувати його назад та намагався нанести рукою удар, однак ОСОБА_6 ухиляючись від удару та піддавшись на здійснений супротив відійшов назад, а ОСОБА_7 та інша особа реалізували свій намір перешкодили затриманню ОСОБА_4 особи, яка вчинила злочин, чим забезпечили йому можливість втекти на територію вказаного подвір`я.

Ознайомлена із обмеженням права на апеляційне оскарження вироку. Також згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 , згідно його заяви згідний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження та згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно із ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден із розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 4 ст. 382 КПК передбачено, що копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 , у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_7 , раніше не судима, обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, свою провину в скоєнні кримінального проступку визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, має на своєму утриманні одну малолітню дитину, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (акт про народження № 137, а.с. 44) та одну неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , а.с. 42), на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Згідно санкції ч. 2 ст. 343 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Однак, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_7 ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, суд вважає неможливим призначення їй покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Також, згідно ч. 3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З огляду на вищевикладене, при цьому враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_7 має на своєму утриманні двоє дітей, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому суд також вважає за неможливе призначення їй покарання у вигляді арешту або обмеження волі.

Таким чином, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_7 винною у скоєнні даного кримінального проступку без призначення покарання.

Витрати на залучення екпетра відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 302, 370, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України без призначення покарання.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: CD-R диск, на якому записано відеозапис із бодікамер поліцейських, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000186 (а.с. 28) залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Суддя: ОСОБА_1