Справа № 676/4442/20
Провадження № 1-кп/676/119/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000737 від 12 серпня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області:
-04 лютого 2009 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку три роки, на підставі постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2010 року направлений для відбування призначеного покарання, на підставі ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2013 року замінено на підставі ст.82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі 4 місяці 3 дні більш м`яким у виді громадських робіт на строк 240 годин;
- 24 вересня 2015 року за ч.2 ст.309, ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці, звільненого з місця відбуття покарання 05 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання;
-05 грудня 2017 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, звільненого з місця відбуття покарання 22 січня 2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 11 червня 2020 року близько 20 год. 30 хв., знаходячись у під`їзді багатоквартирного житлового будинку за адресою свого проживання, що розташований по АДРЕСА_2 , знайшов саморобний пристрій для паління із частин двох пластикових пляшок, фрагменту фольги з особливо небезпечним наркотичним засобом - «екстракт канабісу» масою 0,381 г., та прийняв незаконне рішення про його придбання та в подальшому зберігання, без мети збуту.

Тоді ж, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та в подальшому зберігання наркотичного засобу «екстракт канабісу», масою 0,381 г., без мети збуту, в порушення вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, в порушення вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом, умисно, підняв із підлоги під`їзду, вищевказаний саморобний пристрій та достовірно знаючи про те, що на фрагменті фольги, що розміщена на горловині однієї із частин наявний особливо небезпечний наркотичний засіб «екстракт канабісу», утримуючи пластмасову пляшку в руках, умисно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «екстракт канабісу» масою 0,381 г, без мети збуту, обіг якого згідно Списку № 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року, заборонено та розмір якого становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 1 серпня 2000 року, та умисно переніс до свого помешкання у приміщення квартири АДРЕСА_3 , і в подальшому умисно зберігав за кріслом, яке розташовано у спальній кімнаті вказаної квартири для власних потреб, без мети збуту до 08 год. 24 хв. 13 червня 2020 року, тобто до моменту вилучення працівникам Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Зазначеними вище умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю.

11 січня 2021 року між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, що ставиться йому у вину, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді арешту на строк три місяці.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши захисника ОСОБА_5 , яка не заперечила щодо затвердження судом даної угоди, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального проступку та підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше неодноразово тричі засуджувався за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, по місцю проживання компрометуючими даними відносно нього ОСББ «ПОДІЛЛЯ-2015» не володіє, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має мати, яка хворіє епілептичною хворобою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 11 січня 2021 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту на строк три місяці.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Скасувати арешт на майно, яке зазначене в ухвалі слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2020 року (а.м.к.п.31).

Речові докази пристрій для куріння канабісу, на горловині якого була фольга із нашаруванням речовини чорного кольору, які поміщенні до кімнати тимчасового зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.м.к.п. 13) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1307 (одну тисячу триста сім) грн. 60 коп. витрат пов`язаних із залученням експерта (а.м.к.п.36).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1