Справа № 302/290/17
У Х В А Л А
(в повному обсязі)

17.09.2020 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власників майна , на яке накладено арешт, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Міжгір`ї Закарпатської області справу кримінального провадження № ЄРДР 0000010 від 20.05.2015 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 27 ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, у частині розгляду клопотань про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту (заборони відчуження) земельних ділянок, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 15.03.2017, ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 22.03.2016, які подані адвокатом ОСОБА_6 , яка діє в інтересах :

- Пилипецької сільської ради щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0004 (площа 0,30 га) за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування АЗС;

- ОСОБА_9 щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0025 (площа 0,04 га) з цільовим призначенням для індивідуального садівництва згідно державного акту серія ЯЛ № 751465 від 20.04.2012; щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:001:0006 (площа 0,0075 га) з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів в ур. «Горб» в селі Подобовець Міжгірського району Закарпатської області згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.04.2014;

- ОСОБА_10 щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0026 (площа 0,01 га) в ур. «Горб» село Подобовець Міжгірського району Закарпатської області з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 751964 від 20.04.2012;

- ОСОБА_11 щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0016 (площа 0,2878) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в ур. «Яр» с. Подобовець Міжгірського району Закарпатської області, згідно з державним актом серія ЯЛ № 322621 від 31.05.2012; щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0018 (площа 0,1914 га) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в ур. Яр» в с. Подобовець Міжгірського району Закарпатської області згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 322619 від 31.05.2012,-

В С Т А Н О В И В:

У розглядуваному кримінальному провадженні за обвинувальним актом від 24.03.2017 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень за такими обставинами: ОСОБА_4 , обіймаючи посаду виконувача обов`язків начальника відділу Держкомзему у Міжгірському районі Закарпатської області, будучи відповідальною за посадовими обов`язками, передбаченими відповідним положенням, за регулювання земельних відносин, створення державного земельного кадастру, здійснення розмежування земель державної та комунальної власності, достовірно знаючи про те, що земельні частки (паї) колишнього ксгп «Шипіт» отримувались громадянами-пайовиками не із земель державної чи комунальної власності, а із земель, переданих у колективну власність цьому підприємству, умисно, за попередньою змовою з не встановленими особами, зловживаючи своїм посадовим становищем, діючи протиправно в інтересах третіх осіб, яким ці ділянки в подальшому були передані в приватну власність на загальних підставах, 04 листопада 2011 року в службовому кабінеті підписала та скріпила свій підпис печаткою органу Держкомзему такі документи:

- Висновок № 2444 до проекту землеустрою щодо внесення змін в «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) ксгп «Шипіт» в межах території Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, відповідно, до якого вона, як начальник зазначеного органу, погоджує проект, яким передбачено вилучити з «Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) ксгп «Шипіт» 44.3 га (30,5 земельних часток паїв) та передати їх в землі запасу сільської ради та включити у вищезазначену Схему площу 42,5 га із земель запасу сільської ради, в який внесено завідомо неправдиві відомості про те, що зазначений обмін є законним та здійснюється на підставі Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки паю в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств та організацій;

- Викопіювання з плану землекористування, що передбачаються до включення в земельні частки паї, на якому графічно в системах координат зображено місце розташування земельних ділянок, що підлягали обміну, у яку внесено завідомо неправдиві відомості про віднесення земельних ділянок до земель сільськогосподарського призначення та можливість такого обміну;

- Довідку від 28.11.2011 про погодження проекту розпорядження № 311 голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28.11.2011, який в подальшому підписав зазначене розпорядження про затвердження технічної документації щодо внесення змін в «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього ксгп «Шипіт» про вилучення з схеми 44,30 га (30,5 земельних часток паїв та передачу їх в землі запасу сільської ради та включення у зазначену «Схему» площу 42,5 га із земель запасу Пилипецької сільської ради.

В обвинувальному акті зазначено, що внаслідок цих дій ОСОБА_4 порушила вимоги статей 1.5.7.14 закону «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), Указу президента України від 08.08.1995 № с720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», статті 17 Земельного кодексу України і її дії призвели в подальшому до передачі у приватну власність земельних ділянок іншим фізичним особам, а тому державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 1481170 грн. 50 коп., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинено тяжкі наслідки. Ці дії органом досудового розслідування кваліфіковано за вищезазначеними нормами кримінального закону: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб ; службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду (з`ясування обставин і перевірки їх доказами). У цьому кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_12 постановлено ухвалу від 15.03.2017 в справі № 308/2555/17 про накладення арешту на земельні ділянки, які зазначені в клопотаннях, у вигляді заборони відчуження цього нерухомого майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Ці клопотання обґрунтовані таким.

Стосовно ОСОБА_9 .

Згідно державного акту серія ЯЛ № 751965 від 20.04.2012, виданого Пилипецькою сільською радою на підставі рішення цієї ж ради від 04.03.2012 ОСОБА_9 передано у власність зазначену земельну ділянку для індивідуального садівництва, а згідно свідоцтва про право власності від 22.04.2014, виданого державним реєстратором реєстраційної служби Міжгірського районного управління юстиції, - передано у власність вищезазначену земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража.

ОСОБА_9 вважає, що накладення арешту на ці земельні ділянки є безпідставним, помилковим, бо ці ділянки не мають відношення до формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , земельні ділянки раніше не відносились до категорії земель товарного сільськогосподарського виробництва і не входили до схеми розпаювання таких земель.

Стосовно ОСОБА_10 .

Згідно державного акту серія ЯЛ № 751964 від 20.04.2012, виданого Пилипецькою сільською радою на підставі рішення цієї ж ради від 04.03.2012 ОСОБА_10 передано у власність зазначену вище земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража.

ОСОБА_10 в клопотанні зазначив ті ж самі обґрунтування , що й ОСОБА_9 .

Стосовно ОСОБА_11 .

Згідно державних актів серія ЯК № 322621 від 31.05.2012 і серія ЯК № 322619 від 31.05.2012 , виданих Пилипецькою сільською радою на підставі рішення цієї ж ради від 29.04.2012 № 17 ОСОБА_11 передано у власність зазначені вище земельні ділянки з присвоєними кадастровими номерами для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_11 зазначив у клопотанні ті ж самі обґрунтування , що й ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Особи , які подали клопотання , також вважають , що заходом кримінального забезпечення порушено їх права на власність , розпорядження земельними ділянками у встановленому порядку та покликаються на застосування статтею 2,7,16 КПК України, практики Європейського Суду щодо захисту права фізичної особи мирно володіти своїм майном. Просять узяти до уваги , що їх не допитували на досудовому розслідуванні ні в якості свідків , ні в якості підозрюваних чи обвинувачених, а також не вилучали наявні в них документи , що стверджують набуття права власності на земельні ділянки задовго до обставин пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення. Ці ж особи звертають увагу суду на те, що розпорядження голови Міжгірської РДА № 311 від 28.11.2011, яке було видано на підставі документа , погодженого ОСОБА_4 за обставин , які зазначені в обвинувальному акті, не скасоване і є чинним. Про накладення арешту заявники дізнались особисто і через своїх представників, звернувшись до державних реєстраторів щодо надання інформацій , незадовго до подання клопотань до суду.

У судовому засіданні представник заявників адвокат ОСОБА_6 підтримала заявлені клопотання та їх обґрунтування.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання слід відхилити , бо зазначені земельні ділянки за довідкою органу Держкомзему входили до складу пайових земель, які в подальшому за змістом формулювання обвинувачення ОСОБА_4 були неправомірно обміняні на не пайові землі і в подальшому передані у власність юридичним і фізичним особам у тому числі й заявникам. Ці земельні ділянки визнані речовими доказами і накладення арешту на них зумовлене збереженням цих доказів для забезпечення кримінального провадження, а тому задоволення клопотання до вирішення справи по суті є передчасним і може зашкодити завданням кримінального провадження.

Сторона захисту в особі обвинуваченої та її захисника вважають, що клопотання підлягає задоволенню , бо зазначені земельні ділянки забезпечені накладенням арешту безпідставно , помилково . Такі дії не мають відношення до формулювання обвинувачення , а також тому , що земельні ділянки не визнані речовими доказами на досудовому розслідуванні.

Оцінивши зміст клопотання , позиції учасників кримінального судового провадження з розглядуваного питання , дослідженні документи про право власності на земельні ділянки , які надані заявниками , процесуальні документи щодо накладення арешту на земельні ділянки , суд дійшов такого висновку.

Статтею 170 КПК України, поряд з іншими положеннями, передбачено : - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку , позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підзор вважати , що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного , обвинуваченого , засудженого , третіх осіб , конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому законом порядку (ч.1) ; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування , знищення, перетворення, відчуження (абзац 2 ч.1); арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди , завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У відповідності до статті 174 ч.1 абзац 2 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження, зокрема за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе , що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом установлено таке.

Згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 15.03.2017 в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000010 від 29.09.2015 слідчого ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 постановлено накласти арешт у вигляді заборони відчуження нерухомого майна земельних ділянок : 20,3186 га , які належать ТОВ «Таурус ленд»; площею 0,0004 га і 0,0047 , які належать ПП «Подобовець СКі»; площею 0,3786 га , які належать ПП «Мед Рест»; площею 0,3 га , які належать ПАТ «Концерн Галнафтогаз» ( по кожній зазначеній ділянці присвоєно відповідний кадастровий номер), а також накладено арешт на земельні ділянки , які знаходяться у приватній власності 58 громадян, які не є пайовиками КСГП «Шипіт», зокрема і земельні ділянки ,які зазначені в клопотаннях заявників-фізичних осіб ; накладено арешт у вигляді заборони на прийняття рішень щодо передачі у приватну власність на несформовані земельні ділянки загальною площею 23,9814 га , що були вилучені зі схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) бувшого ксгп «Шипіт» у 2011 році розпорядженням голови Міжгірської райдержадміністрації № 311 від 28.11.2011.

Згідно з ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 22.03.2016 (справа № 302/274/16-к, провадження 1-кс/302/52/16) в зазначеному кримінальному провадженні також накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0018

Накладення арешту майна вмотивовано тим , що зазначені земельні ділянки є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому невжиття заходу забезпечення щодо заборони відчуження цих земельних ділянок може призвести до їх продажу та перешкодить подальшому поверненню земельних ділянок у колективну власність для використання за цільовим призначенням.

Під час з`ясування обставин і перевірки їх доказами за змістом сформульованого і пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , а саме дослідження судом процесуальних документів, винесених слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження, встановлено наступне. У відповідності до постанови слідчої ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 від 23.03.2017 визнано такими, що не мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, поряд з іншими, такі документи: проекти землеустрою та/або технічні документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) на території Пилипецької сільської ради: стосовно ОСОБА_9 (кадастровий номер :01:001:0025), ОСОБА_10 (кадастровий номер 601:001:0026) , ОСОБА_14 (кадастрові номери :01:002:0016, :01:002:0015), ОСОБА_15 (кадастрові номери :01:002:0018).

Ці документи зазначена посадова особа повернула в головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, що стверджено листом від 23.03.2017 № 2169 106/7-2017. (т.3 а.с. 10-25 матеріалів кримінального провадження досудового розслідування).

Натомість слідча ОСОБА_13 постановою від 23.03.2017 про приєднання до справи речових доказів (т.3, а.с. 40-43 матеріалів кримінального провадження досудового розслідування) постановила приєднати у кримінальному провадженні в якості речових доказів земельні ділянки (поряд з іншими за переліком) і земельні ділянки, які належать заявникам (ініціаторам клопотання) на підставі вищезазначених документів та присвоєних кадастрових номерів. Копії технічних документацій, будь-яких інших правоустановчих документів, які б підтверджували набуття у власність зазначених земельних ділянок цим особам, - не надані органом досудового розслідування, а також стороною обвинувачення під час судового розгляду справи та вирішення питання в судовому провадженні.

Із змісту розглядуваних клопотань та наданих суду правоустановчих документів видно, що право користування земельною ділянкою площею 0,30 га для АЗС набуто задовго до обставин, які інкриміновані ОСОБА_4 за змістом обвинувачення про події, що мали місце у 2011 році під час погодження документів у проекті землеустрою щодо внесення змін в Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСГП «Шипіт».

Зокрема, ця земельна ділянка власником і розпорядником Пилипецькою сільською радою сформована в 2006 році та передана в оренду ВАТ «Концерн Галнафтогаз» строком на 5 років згідно договору оренди від 14.04.2006. Цей договір був зареєстрований в Закарпатській філії ДП «Центр Державного земельного кадастру від 24.05.2006 за № -003 з подальшими змінами, як зареєстровані 16.02.2012 за 3 00007. Додатковою угодою № 2 дор договору оренди землі від 14.04.2012 строк дії договору продовжено до 31.12.2014. За повідомленням Міжгірського відділу ГУ Держгеокадастру в Закарпасткьій області від 04.08.2020 № 29-7-0.222-115/107-20, у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельна ділянка віднесена до земель запасу Пилипецької сільської ради.

Клопотання слідчого про накладення арешту на зазначену земельну ділянку та ухвала слідчого судді, якою задоволено це клопотання, ґрунтується на довідці відділу Держкомзему у Міжгірському районі № 10-713-99.3-605/2-17 (т.2 а.с. 183-185). Однак ця довідка не містить жодних відомостей щодо віднесення земельних ділянок заявників до пайових земель чи земельних ділянок , що зазначені Схемі поділу земель колективної власності на земельні частки паї бувшого ксгп «Шипіт» чи в проекті землеустрою щодо внесення змін у цю Схему. Жоден із заявників не допитувався як свідок на досудовому розслідуванні. У заявника також не вилучались належні документи (в оригіналах чи копіях), що посвідчують право власності чи користування на земельну ділянку. В актах перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.05.2015, від 05.07.2013, які складені державними інспекторами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 щодо дотримання земельного законодавства за розпорядженнями голови Міжгірської РДА від 17.12.2012 №№ 368, 370, 372; від 28.12.2012 №№ 404, 405, 407, 408, 410, 411; від 29.12.2012 №№ 414,415,417,418,422,423-425 « Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою» щодо відведення у власність громадянам земельних ділянок в урочищі «Гривків» у с. Пилипець Міжгірського району, не зафіксовано порушень земельного законодавства щодо надання у власність земельних ділянок, зокрема стосовно заявника. У цих актах зазначені порушення земельного законодавства стосовно інших осіб (т.2 а.с. 187-207 матеріалів досудового розслідування кримінального провадження).

Отже, орган досудового розслідування надав у кримінальне провадження суперечливі процесуальні документи і не обґрунтовано та помилково наклав арешт на нерухоме майно заявника Пилипецької сільської ради. Доводи сторони обвинувачення про те, що скасування арешту є передчасним і що земельні ділянки заявників мають доказове значення в кримінальному провадженні жодним чином не обґрунтовані, не підтверджені і, по суті, визнаються судом надуманими.

Згідно з статтею 2 КПК України завданням кримінального провадження (поряд з іншими положеннями ) є забезпечення судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд дійшов висновку, що клопотання заявника Пилипецької сільської ради підлягає задоволенню з огляду на викладене та задля виконання засад кримінального провадження по захисту недоторканості права власності, тобто застосовує вимоги статей 7 , 16,17 КПК України.

Натомість клопотання заявників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не підлягають задоволенню на основі таких обґрунтувань.

Зазначені особи набули у власність земельні ділянки на території Пилипецької сільської ради на підставі рішень цієї ж ради в часі після обставин, які інкриміновані ОСОБА_4 за змістом формулювання обвинувачення. Судовий розгляд справи не завершено (судове кримінальне провадження знаходиться на стадії з`ясування обставин і перевірки їх доказами). В справі анонсовано стороною обвинувачення вирішення питання проведення експертизи щодо проекту землеустрою про вилучення (заміну) земельних ділянок пайового фонду колишнього ксп «Шипіт». Отже, суду слід встановити чи не відносилися надані у власність цим заявникам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та для інших цілей до колишніх земель пайового фонду (товарного сільськогосподарського виробництва), на які розповсюджувався мораторій , встановлений законом на відчуження цих земель. Адже ці земельні ділянки розподілені у власність після внесення змін до схеми паювання колективних земель колишнього ксп «Шипіт».

Окрім цього, ці заявники не подали жодного доказу та обґрунтування , що арешт має ознаки свавільності, наносить матеріальну шкоду і збитки, є не співмірним тягарем для цих осіб, що давало б підстави для застосування рішень ЄСПЛ , на які покликаються вони в клопотаннях. Суд також не встановив порушення балансу інтересів власників землі та публічного органу влади органу досудового розслідування, на який законом покладено обов`язок переслідувати та доводити вину осіб, які вчинили злочини, з метою захисту суспільних інтересів. Ці заявники мають можливість використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням безперешкодно, тобто володіють і користуються земельними ділянками вільно.

Окрім цього, зазначені клопотання раніше вже заявлялись цими заявниками і суд постановив відмовити в їх задоволенні згідно з ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.05.2020 в цьому ж судовому провадженні. Клопотання цих заявників іншими доводами необґрунтовані і не подано доказів того, що з дати винесення ухвали суду від 26.05.2020 суттєво змінились обставини.

Судом в розглядуваній справі раніше вирішувалось питання скасування арештів на земельні ділянки інших заявників, де постановлено ухвали, за якими земельні ділянки, які набуті у власність заінтересованими особами задовго до обставин, які інкримінуються ОСОБА_4 і не зазначені в формулюванні обвинувачення, визнавались такими, що безпідставно (помилково) забезпечені в розглядуваному кримінальному провадженні. Натомість накладення арешту на земельні ділянки, які набуті заінтересованими особами після обставин пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , визнано ухвалами цього ж суду правомірним до остаточного рішення в судовому провадженні.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципу правової визначеності, суд вважає , що скасування арешту на земельні ділянки стосовно зазначених заявників є передчасним. Це питання слід вирішити в остаточному рішення суду наслідками розгляду кримінального провадження.

Керуючись статтями 174, 371, 372, 376, 392 КК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту на зазначені земельні ділянки, які належать ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відмовити.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах Пилипецької сільської ради задовольнити.

Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 ухвалою від 22.03.2016 в справі № 302/274/16-к в кримінальному провадженні № 0000010 на земельну ділянку кадастровий номер :016006:0004 (площа 0,30 га) в селі Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, власником якої є Пилипецька сільська рада.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення в цьому судовому кримінальному провадженні

Повний текст ухвали складено 22.09.2020 року.

Суддя:ОСОБА_1