Справа № 308/6832/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2018 року за № 0000313, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.04.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
У клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи на меті незаконне збагачення, вчинили тяжкий злочин за наступних обставин:
Так, в ніч з 13.04.2018 на 14.04.2018 ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою умисного пошкодження чужого майна загально небезпечним способом, шляхом підпалу, тобто вчиненням злочину проти власності, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, групою осіб, прибули до Берегівського району на транспортному засобі марки «БМВ», номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », який фактично перебував у володінні і користуванні ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , невстановлена особа, з метою уникнення ідентифікації та задля уникнення викриття своїх злочинних дій, перебуваючи на території Берегівського району, змінили на транспортному засобі «БМВ» номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 » на номерний знак « НОМЕР_2 », на якому прибули у село Вари Берегівського району, де на одній з вулиць, при в`їзді у вказане село, залишили автомобіль та у нічний час пішки підійшли до території будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у якому, як їм було достовірно відомо, проживає ОСОБА_9 .
Після того, 14.04.2018, близько 01 год. 20 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, одягнувши заздалегідь підготовлений змінний одяг, рукавиці, балаклави з отворами для очей та взявши спеціально підготовлену горючу суміш, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження майна ОСОБА_9 , шляхом підпалу, що є загальнонебезпечним способом вчинення злочину, який створював загрозу пошкодження/знищення вогнем інших розташованих поряд майнових об`єктів, життю і здоров`ю людей, користуючись темною порою доби та відсутністю сторонніх осіб на місцевості, перестрибнули паркан та проникли на територію будинковолодіння ОСОБА_9 , після чого зайшли у гаражне приміщення, у якому знаходилися два транспортні засоби марки: «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», д.н.з. НОМЕР_3 , 2014 року випуску, «TOYOTA RAV4», д.н.з НОМЕР_4 , 2013 року випуску, та інше майно.
Знаходячись у вказаному гаражному приміщенні ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, заздалегідь підготовленою горючою сумішшю із світлих нафтопродуктів облили гаражне приміщення всередині, а також автомобілі, що в ньому знаходилися, після чого шляхом внесення стороннього джерела відкритого вогню здійснили підпал гаражного приміщення та належного майна ОСОБА_9 , після чого зникли з місця вчинення злочину, а спричиненим вогнем було знищено майно ОСОБА_9 , чим йому було завдано матеріальних збитків на загальну суму 2 122 255,19 грн (два мільйона сто двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят п`ять грн 19 копійок).
За вказаних обставин, у результаті підпалу було умисно пошкоджено наступне майно потерпілого: автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», вартістю - 866 121,92 грн. (висновок автотоварознавчої експертизи № 11/845 від 05.11.2018); автомобіль марки «TOYOTA RAV4», вартістю - 514 448,95 грн. (висновок автотоварознавчої експертизи № 11/846 від 05.11.2018); автомобіль «УАЗ 315195», вартістю - 134 994, 32 грн.; мисливська зброя карабін «SAKO 85», вартістю - 94 650,00 грн, мисливська зброя карабін «Weatherby Vanguard», вартістю - 20 120,00 грн., мисливська зброя карабін «Manlicher Pro», вартістю - 55 212, 00 грн., мисливська зброя карабін «CZ 452 ZRM», вартістю - 10 437, 00 грн., мисливська зброя карабін «Benelli», вартістю - 23 639, 00 грн. (висновок товарознавчої експертизи № 11/1 від 11.01.2019); тепловізор «Pulsar Quantum XD 50S», вартістю - 68 709, 00 грн., тепловізійний приціл «Фортуна» ONE 6L № 5314, вартістю 143 607,00 грн., оптичний приціл «Zeiss Victory Diarange M 3-12x56T», вартістю - 49 315,00 грн., оптичний приціл «Meopta MeoStar R2 1-6x24 RD 4C», вартістю - 30 171,00 грн., оптичний приціл «Burris 1-4x24 EURO Diamond», вартістю - 17 062,00 грн., оптичний приціл «Burris 2.5-10x50 Euro-Diamond», вартістю - 17 999, 00 грн., оптичний приціл «Nikon Monarch E 2.5-10x50 30 mm SF 4 IL», вартістю - 31 123,00 грн., коліматорний приціл «Zeiss Victory Z-Point Weaver 5217/67», вартістю - 16 782, 00 грн., бінокль «Conquest HD 10x42», вартістю - 27 864 грн. (висновок товарознавчої експертизи № 11/2 від 10.01.2019), чим ОСОБА_9 були завдані матеріальні збитки в особливо великих розмірах.
У подальшому, близько 01 год. 55 хв., 14.04.2018, змінивши знову на транспортному засобі «БМВ» номерний знак « НОМЕР_2 » на номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлена особа, рухаючись по маршруту відходу з місця злочину, на автошляху між населеними пунктами с. Вари та с. Боржава Берегівського району, зняли та викинули одяг, в яких перебували на момент вчинення злочину.
Таким чином, як зазначив слідчий, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.
16 липня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.
Слідчий також вказав, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_5 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого, протоколом додаткового допиту потерпілого, протоколами огляду місця події, висновками експертиз, протоколом тимчасового доступу до речей та документів та отриманою інформацією, протоколом огляду цифрового носія.
На думку сторони обвинувачення, докази, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також, у зв`язку із викладеним, є необхідність у застосуванні одного із заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
Як зауважив слідчий, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілого, спеціаліста у кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На підставі викладеного, слідчий просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та зазначив, що не має наміру переховуватись від слідства, впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, а також просив суд врахувати, що він має на утриманні малолітню дитину.
Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання, з мотивів його необгрунтованості. Також просив суд врахувати, що сторона обвинувачення не має достатніх доказів вини його підзахисного, а сам ОСОБА_5 має непрацюючу дружину, виховує неповнолітню дитину, допомагає матері. Крім цього додав, що свідки, на які підозрюваний може впливати відсутні, всі експертизи проведені, а отже ризиків, на які посилається сторона обвинувачення немає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Частина перша статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у Кримінальному процесуальному кодексі України.
У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000313 за ч. 2 ст. 194 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2018, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.07.2020 року.
16 липня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах:
Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_5 до даного кримінального правопорушення підтверджується:
- протоколами огляду місця події від 14.04.2018;
- протоколами огляду місця події від 16.04.2018;
- висновком експерта № 10/399 від 13.08.2019;
- протоколом огляду оптичних дисків від 19.08.2019;
- протоколом додаткового допиту потерпілого від 30.08.2019;
- висновком експерта № 19/17Е від 24.03.2020;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.04.2018;
- протоколом додаткового допиту потерпілого від 17.04.2018;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.10.2018;
- протоколом обшуку від 28.03.2019;
- листом начальника УІАП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 від 09.09.2019 № 1013/106/9-2019 та іншими матеріалами справи.
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Слідчий суддя вважає, що на даний час, враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч. 2 ст. 194 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , та розмір завданих громадянину ОСОБА_9 матеріальних збитків, у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, дійшов до переконання, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може впливати на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , експертів пожежотехніків Закарпатського НДЕКЦ МВС України, свідків, які встановлені та допитані у даному кримінальному провадженні, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя на підставі досліджених у ході розгляду даного клопотання доказів, прийшов до переконання, що будучи на волі, ОСОБА_5 і надалі матиме можливість вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки вже вчиняв кримінальні правопорушення, що підтверджується довідкою про судимість та свідчить про те, що він схильний до вчинення злочинів, немає офіційної роботи та легальних доходів, а спосіб вчиненого ним кримінального правопорушення дає підстави вважати, що останній, будучи на волі, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Враховано слідчим суддею і те, що зазначений вид злочину щодо умисного знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинений шляхом підпалу, має суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції». Слідчий суддя врахував соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , спосіб вчинення злочину, що несе значну небезпеку життю та здоров`ю людини, знаряддя, час та місце його вчинення.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник, наявність родини та малолітньої дитини, як підстави для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного та переконаний, що застава в розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
У разі внесення застави, на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 вересня 2020 року.
Взяти ОСОБА_5 під варту негайно в залі суду.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.
У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Дата та час оголошення повного тексту ухвали 21 липня 2020 року 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1