Справа № 645/2885/20
Провадження № 1-кп/645/653/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Згідно матеріалів справи, ухвалою колегії суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 листопада 2020 року включно.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, оскільки ОСОБА_4 , тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м"якого запобіжного заходу може впливати на вказаних учасників кримінального провадження. Крім того, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, утриманців не має, отже маються достатні підстави вважати, що обвинувачений при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась, про дату та час слухання справи була сповіщена належним чином.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на більш м"який, не пов"язаний з триманням під вартою на домашній арешт. Захисник також зазначила, що прокурором не було подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу, ризики прокурором не доведені, обвинувачений раніше не був засуджений, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв"язки, потерпіла ОСОБА_6 не має до нього претензій.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки на території України встановлено карантин і суддя зі складу колегії суддів ОСОБА_7 перебуває на лікарняному, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою головуючим суддею по справі одноособово.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, вислухавши учасників процесу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, можливість впливати на свідків та потерпілу, враховуючи, що свідки ще не були допитані в судовому засіданні, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також суд враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

З огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, приймаючи до уваги, що ризики, які були підставою для обрання останньому запобіжного заходу, на теперішній час не зникли та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів та відповідно про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 15 січня 2021 року.

Копію ухвали направити до Харківського слідчого ізолятора для відома.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя - ОСОБА_1