Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/458/19
Провадження № 1-кс/552/55/21
У Х В А Л А
іменем України

14.01.2021 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Відділення поліції №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 26.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0000762, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 12.01.2021 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на постанову слідчого ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 26.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0000762 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 398 КК України.

В своїй скарзі вказував, що з постановою слідчого не погоджується, вважає її протиправною.

Просив визнати протиправною і скасувати постанову слідчого Відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 від 26.12.2020 про закриття кримінального провадження.

Заявник просив розглядати скаргу без його участі.

Слідчий в судове засіданні не з`явилася, надавши суду матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000762, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000762 від 29.03.2018, здійснювалося за фактом того, що 28.02.2018 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Полтава, вул. Ковпака, 26, а саме в ТРЦ «Екватор», висловлював погрози в адресу ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 398 КК України.

Постановою слідчого ВП № 1 Полтавського ВП Головного управління НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 26.12.2020 вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості зазначеної постанови слідчий суддя виходить з наступного.

За нормами ч. 1 ст. 398 КК України кримінальним правопорушенням є погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо захисника чи представника особи, а також щодо їх близьких родичів у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений законом порядок здійснення правосуддя, який забезпечує діяльність захисника чи представника особи щодо надання ними правової допомоги. Додатковим обов`язковим його об`єктом, залежно від конкретної форми злочину, виступає психічна та фізична недоторканність особи або її здоров`я.

Об`єктивна сторона злочину полягає у вчиненні суспільно небезпечних дій чи бездіяльності і може виражатися у погрозі вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна вказаних потерпілих; заподіянні цим особам легкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження; заподіянні їм тяжкого тілесного ушкодження.

Зазначені діяння можуть бути вчинені до здійснення захисником або представником особи діяльності, пов`язаної з наданням правової допомоги, під час або після її здійснення. Погроза або насильство щодо захисника чи представника особи, а також щодо їх близьких родичів, вчинені не у зв`язку із зазначеною діяльністю, утворюють склад злочину проти здоров`я особи і потребують кваліфікації за відповідними статтями Особливої частини КК (статті 121, 122, 125, 129).

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Постанова слідчого ВП № 1 Полтавського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області від 26.12.2020, яка є предметом оскарження, зазначених обґрунтувань не містить.

Зокрема, як вбачається з досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження № 0000762, в межах даного кримінального провадження прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області неодноразово були надані вказівки в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, результати виконання яких не в повній мірі знайшли відображення в прийнятому слідчим рішенні про закриття кримінального провадження.

В постанові слідчого від 26.12.2020 про закриття кримінального провадження не викладена суть заяви ОСОБА_3 про чинення кримінального правопорушення та відповіді на всі поставлені ним питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що рішення слідчого від 26.12.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № ЄРДР № 0000762 від 29.03.2018 за ч. 1 ст. 398 КК України не містить в собі відповідей на поставлені заявником в поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення питання, не є способом остаточного вирішення поставлених в заяві про вчинення злочину питань.

Тільки після отримання на досудовому розслідування відповідей на всі поставлені питання має бути прийняте відповідне процесуальне рішення.

Тому постанова слідчого від 26.12.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000762 підлягає скасуванню як передчасна, а скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 303 310, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 26.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000762 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Відділення поліції №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 26.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0000762 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 398 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1