Справа № 442/563/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/722/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2020 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання відмовлено.

Засуджений просить скасувати оскаржену ухвалу та зарахувати йому у строк відбуття покарання період до набрання вироку від 10.07.2003 р. законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.10.2015 року.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що він звернувся до суду із клопотанням, в якому просив згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк покарання час його перебування в умовах попереднього ув`язнення за вироком від 10.07.2003 по час набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказує, що відбуває покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.04.2012 у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави. Вказує, що норми ч. 5 ст. 72 КК України були застосовані не в повному обсязі: а саме Луцький міськрайонний суд застосував дію ч. 5 ст. 72 КК України лише на вирок від 04.06.2018, не було застосовано дію ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII щодо вироку Луцького міськрайонного суду від 27.04.2012, за яким йому частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 10.07.2003 року, за яким він відбував покарання на момент скоєння нового злочину.

Вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконна та необґрунтована, суд поверхнево розібрався в його справі.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав апеляційні вимоги, та прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається, із матеріалів справи, Відповідно до вироку Луцького міського місцевого суду Волинської області від 10.07.2003 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) та призначено покарання з врахуванням санкції ч. 3 ст. 85 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міського місцевого суду від 07.05.2003 та остаточно визначено до відбуття тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна. Строк відбуття покарання рахується з 19.03.1999. Вирок набрав законної сили 26.07.2003 року.
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.04.2012 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України та призначено покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено 5 (п`ять) років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 10.07.2012.
Крім того, згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018, справа № 163/2370/16-к, зокрема, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187; ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 393; ч. 1 ст. 304 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років; за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 27.04.2012 у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано із часу його фактичного затримання по час втечі з під варти, а саме з 11.04.2016 по 16.09.2016, та із часу його повторного затримання з 10.10.2016 до моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши йому цей строк в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, від 26.11.2015), як термін попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ухвали Волинського апеляційного суду від 05.03.2019, апеляційну скаргу зокрема, ОСОБА_6 , задоволено частково; вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018 щодо ОСОБА_6 в частині визнання його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 263 КК України скасувано, провадження у справі в цій частині закрито у зв`язку із недоведенням вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією в дохід держави належного йому на праві приватної власності майна; за ч. 2 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців із конфіскацією в дохід держави всього належного йому; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 27.04.2012 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; вирок в частині стягнення, зокрема, з ОСОБА_6 в дохід держави судових витрат за проведення експертиз у справі скасовано; в решті вирок залишено без змін.
Таким чином, судом встановлено, що згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018 ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке йому призначено за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України і частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 27.04.2012.
За вказаним вироком Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 27.04.2012 ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України з 02.09.2011 по 10.07.2012, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
А тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого є безпідставними.
Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому подані апеляційні скарги до задоволення не підлягають, як безпідставні.

Керуючись 404, 407, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4