Провадження № 1-кп/947/1066/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2020 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Одесі в судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001437 від 20.05.2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

20.05.2020 року в період часу з 10 годин 25 хвилин по 10 годин 35 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Сільпо-фуд» до якого останній мав вільний доступ, яке розташовано по АДРЕСА_2 у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_3 пройшовши до прилавків з алкогольними напоями, які розташовані в приміщені вищезазначеного магазину, таємно викрав, поклавши до свого внутрішнього правого карману куртки, в якій був одягнутий, пляшку спиртного напою віскі марки «BULLEIT BOURBON» об`ємом 0,7л., вартістю 663 гривні 00 копійок.

Переконавшись в тому, що його злочинні дії залишились не поміченими для оточуючих, з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 направився до виходу з магазину ТОВ «Сільпо-фуд», де, не маючи на меті оплачувати викрадене ним майно, а саме віскі марки «BULLEIT BOURBON» об`ємом 0,7л., пройшов через каси та направився до виходу з магазину.

Проте, ОСОБА_3 не довів до кінця свої умисні протиправні дії, направлені на таємне заволодіння чужим майном з причин, які не залежали від його волі, так як з викраденим майном був затриманий на виході з вищевказаного магазину охороною магазину .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до п.6 ч.4 Перехідних положень до закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав суду письмову заяву в якій зазначив про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також до суду надійшла письмова заява представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження ОСОБА_5 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, представник потерпілого надав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

Згідно ч.3 ст.382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи, що в період досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 самостійно, без участі захисника здійснював захист своїх інтересів, та відповідно до ч.3 ст.302 КПК України, якою передбачено, що письмова заява підозрюваного щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні складається в присутності захисника, суд, з метою недопущення порушення прав обвинуваченого на захист, приходить до висновку про необхідність розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у судовому засіданні з участю прокурора та обвинуваченого.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 пояснив суду, що в ході досудового розслідування він відмовився від захисника, оскільки не потребував захисту своїх інтересів адвокатом. В ході судового розгляду він не бажає, щоб його інтереси захищав адвокат, його відмова від захисту адвокатом не пов`язана з його матеріальним становищем.

ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яку він скоїв 20.05.2020 року в період часу з 10 годин 25 хвилин по 10 годин 35 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Сільпо-фуд», яке розташовано по вулиці Люстдорфській дорозі № 54/1 в місті Одесі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, судом досліджений характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Крім цього відповідно постанови слідчого від 21.05.2020 року речовими доказами у кримінальному провадженні визнані пляшка спиртного напою віскі марки «BULLEIT BOURBON» об`ємом 0,7л., яка передана на зберігання представнику потерпілої особи під розписку.

На підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та обвинувачуваний дійсно винний в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує, що згідно ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Крім того, статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, що вину у скоєнні кримінального проступку визнав повністю та розкаявся у скоєному, усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, тому суд вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання йому слід призначити у виді штрафу.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 під час судового розгляду не застосовувався.

Речові докази: пляшку спиртного напою віскі марки «BULLEIT BOURBON» об`ємом 0,7л., передану під розписку представнику потерпілого, після набрання вироку законної сили залишити власнику ТОВ «Сільпо-фуд».

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1