Єдиний унікальний номер № 285/1892/20
Провадження № 1-кп/0285/572/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/1892/200000330) по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше судимого:
1) 22.06.2020 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,
за ч. 3 ст. 185 КК України, -
УСТАНОВИВ :
28 березня 2020 року, у вечірній час, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна з подвір`я своєї сусідки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 29.03.2020, близько 01 год. прибув до місця проживання ОСОБА_5 за вказаною адресою та відкривши калігку, проник на територію її подвір`я, яке огороджене по всьому периметру та на якому ОСОБА_5 зберігала своє майно. Після цього, доводячи свій умисел до кінця, ОСОБА_7 умисно таємно викрав належні ОСОБА_5 бувші у використанні чавунну ванну, вагою 119 кг., вартістю по ціні металобрухту 357 грн., та металеву лавку, вагою 25 кг, вартістю по ціні металобрухту 75 грн.
Погрузивши вказане майно на двоколісний возик, який він заздалегідь взяв із собою, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, перевіз та заховав викрадене майно в нежитловому закинутому приміщенні поблизу будинку по вул. Степана Бандери 6 в м. Новоград-Волинський, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 432 грн.
Крім того, цієї ж ночі, 29.03.2020, близько 02 год. ОСОБА_7 вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна з приміщення сараю, що належить ОСОБА_8 та який розташований поблизу будинку № 6 по вул. Степана Бандери в м. Новоград-Волинський.
З даною метою ОСОБА_7 прийшов до приміщення вказаного сараю, руками зірвав навісний замок на вхідних дверях та проник в середину приміщення, звідки умисно таємно повторно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: 40 кг. картоплі сорту «БеллаРоса», вартістю 17,40 грн/кг., на суму 696 грн., 5 кг. коренеплодів буряка столового червоного, вартістю 7,17 грн/кг. на суму 35,85 грн. та металеву драбину, висотою 2,5 м., вагою 5 кг., вартістю по ціні металобрухту 15 грн.

Погрузивши вказане викрадене майно на двоколісний возик, який він заздалегідь взяв із собою. ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, перевіз та заховав викрадене майно в нежитловому закинутому приміщенні поблизу будинку по вул. Степана Бандери 6 в м. Новоград-Волинський, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 746,85 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені вище, щиро розкаявся у скоєному. Покази обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
Від потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_8 надійшли письмова заява про проведення судового розгляду по суті без їх участі. Претензій до обвинуваченого не мають, збитки відшкодовані в повному обсязі, цивільний позов заявляти не бажають, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду (а.с. 30, 31).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_7 та його умисні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаними з проникненням в інше приміщення та сховище, кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше судимий, вчинив злочин до винесення попереднього вироку, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги відсутні, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працює, потерпілі не наполягають на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Разом з тим, вироком від 22.06.2020 Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17 провадження № 51-2631 кмо19.

Згідно приписів ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Кримінально-правові норми, що визначають підстави, межі та порядок призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК України), недвозначно вимагають від суду вирішити питання про призначення остаточного покарання і, в цій частині, дослідити питання, раніше вирішене судовим рішенням з урахуванням встановлених на той час обставин, щодо призначеного особі виду та розміру покарання зважаючи на виявлення злочинів, про вчинення яких раніше не було відомо. Суд, таким чином, не здійснює вторгнення в раніше прийняте судове рішення, не переглядає і не змінює його, а з урахуванням такого рішення та його правових наслідків, ухвалює власне, на підставі і в порядку визначеному нормами матеріального та процесуального права, передбачених статтями 70, 72, 75 КК України; Розділів IV та V КПК.
Враховуючи наведене, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі, однак вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлено. Арешт не накладався.
Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішено судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2020 призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- двоколісний возик, який переданий на зберігання ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 ;
- металеву ванну та дворову металеву лавку, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 ;
- металеву драбину 2,5 м., 1 рулон рубероїду, дитячі санчата, 0,5 м. куб. дошок, дві сітки з картоплею, вагою 20 кг., одну сітку з буряком, вагою 5 кг., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :