Справа № 495/3954/20
№ провадження 1-кс/495/1506/2020
УХВАЛА
Про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою

"09" липня 2020 р. м. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
09 липня 2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України,
В клопотанні зазначено, що 05.07.2020 року неповнолітній ОСОБА_8 , вступив в змову з неповнолітньою ОСОБА_4 , на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 , при цьому домовились про спільне вчинення злочину, розподілив між собою ролі та дії, які вони вважали необхідним для реалізації цього злочину, а саме, неповнолітній ОСОБА_8 , повинен був спричинити тілесні ушкодження, які спричинили би смерть потерпілого, а неповнолітня ОСОБА_4 , забезпечити безпеку скоєння злочину оскільки вона раніше була знайома з ОСОБА_9 .
Далі 05.07.2020 року, приблизно о 04 годині 00 годині більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, неповнолітній ОСОБА_8 , разом з неповнолітньою ОСОБА_4 , взявши собою, раніше заготовлену драбину, ніж, рюкзаки, викрутку, полімерні пакети для сміття, мотузку, фольгу, ножиці і направились до вікон квартири АДРЕСА_1 , де проживав потерпілий ОСОБА_9 .
В подальшому неповнолітній ОСОБА_8 , за допомогою драбини піднявся до вікна вище вказаної квартири, де за допомогою ножиць розрізав москітну сітку на вікні, викруткою віджав створку металопластикового вікна та разом з неповнолітньою ОСОБА_10 , проникли до приміщення квартири.
Перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_8 , реалізуючи свій намір направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 , дотримуючись заздалегідь розпланованих ролей, наявним при собі металевим скребком наніс удар в область голови ОСОБА_9 та після чого достав садовий ніж і наніс декілька ударів в область шиї потерпілого. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 втратив свідомість і впав на підлогу.
В цей час неповнолітня ОСОБА_4 , знаходилась поруч с ОСОБА_8 , спостерігала за його діями і після того як ОСОБА_9 впав на підлогу неповнолітній ОСОБА_8 , спитав у неповнолітньої ОСОБА_4 , чи задоволена вона, що ОСОБА_9 вмирає.
Після зазначених дій неповнолітні ОСОБА_8 , і ОСОБА_4 , затягнули тіло ОСОБА_9 в приміщення ванної кімнати де залишили тіло з метою його знекровлення.
Через деякий час, а саме 06.07.2020 року, у денний час доби, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим неповнолітні ОСОБА_8 ,, і ОСОБА_4 , діючи згідно раніше оговореного плану, розчленували тіло ОСОБА_9 і упакувавши в раніше заготовлені полімерні пакети для сміття, в нічній час, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, винесли частини тіла на берег Дністровського лиману, за межами м. Білгород-Дністровський, де закопали частини тіла у землю.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 115 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Кіцькань Республіки Молдова, громадянка України, офіційно не працююча, раніше не судима.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обґрунтованість повідомленої 09 липня 2020 року ОСОБА_4 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 08 липня 2020 року, в ході якого виявлено та вилучено численні речі зі слідами крові по місцю проживання вбитого ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , оглядом місця події на пісчаному кар`єрі за межами м. Білгород-Дністровський, в ході якого вилучено частини тіла, упаковані в целофанові пакети та які належать ОСОБА_9 , поясненням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_4 відповідно до статті 12 КК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним ув`язненням.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Зокрема, на наявність передбаченого пунктом 1 частини 1 цієї статті ризику переховування від органів досудового розслідування, а у подальшому і суду вказує той факт, що ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності, з огляду на тяжкість ймовірного покарання, може ухилитися від правоохоронних і судових органів. Зокрема, на даний факт вказує те, що 07.07.2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП зверталася мати ОСОБА_8 ОСОБА_12 про те, що її син ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залишили місце проживання, нікому про це не повідомивши та пішли у невідомому напрямку. Внаслідок цього було зареєстроване кримінальне провадження за № 0001170.
Характер та обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину свідчать про наявність реального ризику, що за умови застосування менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме можливість та незаконно впливатиме на потерпілих, схиляючи їх до викривлення показів.
Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене також необхідністю запобіганню настанню ризику, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, який може полягати у вчиненні ним перешкод кримінальному провадженню.
На підставі вищевикладеного, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльська установа виконання покарань (№ 22)» південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
В судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого просив суд його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання слідчого.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого, просила суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляд домашнього арешту цілодобово.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання прокурора.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 08.07.2020 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001176 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12. ч.2 ст. 115 КК України.
09 липня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було повідомлено про підозру.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого п.12. ч.2 ст. 115 КК України.
Підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 08 липня 2020 року, в ході якого виявлено та вилучено численні речі зі слідами крові по місцю проживання вбитого ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , оглядом місця події на пісчаному кар`єрі за межами м. Білгород-Дністровський, в ході якого вилучено частини тіла, упаковані в целофанові пакети та які належать ОСОБА_9 , поясненням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, підозрювана ОСОБА_4 вчинила особливо тяжкий злочин, який карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним утриманням.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризики того, що вона може:
- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаною в тому, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним утриманням, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення.
Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Статтею 182 КПК України передбачено право суду, а не обов`язок визначити заставу як альтернативний захід забезпечення провадження.
На даній стадії слідчий суддя не вбачає підстав для застосування цілодобового домашнього арешту, тому клопотання захисника ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 30 діб з 09 липня 2020 року до 07 серпня 2020 року включно.

Розмір застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, не визначати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 10 липня 2020 року об 15:00 годині.

Слідчий суддя: