Ухвала

26 січня 2021 року
м. Київ

справа № 947/29831/20
провадження № 51- 313 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргупотерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000402 стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 17.12.2019 року у кримінальному провадженні № 0000402.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано, постановлено скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 17.12.2019 року у кримінальному провадженні № 0000402, внесеному до ЄРДР 18.05.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленим за результатом розгляду судом апеляційної інстанції рішенням, звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2020 року була предметом розгляду Одеського апеляційного суду, який ухвалою від 17 грудня 2020 року її скасував та постановив скасувати ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 17.12.2019 року у кримінальному провадженні № 0000402, внесеному до ЄРДР 18.05.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
За таких обставин з урахуванням положень ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції не може бути предметом перегляду в касаційному порядку.
Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Крім того, він узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зокрема, у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Враховуючи викладене, оскаржуване ОСОБА_4 судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від

17 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000402 стосовно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3