Справа № 308/933/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 поданої в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, на неправомірні дії Ужгородської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про злочин,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із скаргою в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, на неправомірні дії Ужгородської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про злочин.

Скарга вмотивована тим, що 27.08.2020р. ОСОБА_2 , звернувся до прокуратури м. Ужгород, щоб прокуратура відкрила кримінальне провадження по ст. 122 ч.2 КК України про вчинення кримінального правопорушення проти нього громадянином ОСОБА_3 , який проживає АДРЕСА_1 і, щоб поліція Ужгорода внесла запис до Єдиного реєстру досудового розслідування. Однак, як вказує заявник, прокуратура цього не зробила, а переадресувала його заяви і скарги до Ужгородської поліції, а ті в свою чергу давали йому відписки, у зв`язку з чим ОСОБА_2 , пропустив строки на оскарження в суді. Згідно прохальної частини скарги, ОСОБА_2 просить слідчого суддю: Поновити йому строки для оскарження в суді, бездіяльність Ужгородської прокуратури яка повинна була внести його заяву від 27.08.2020р. до єдиного реєстру до судових розслідувань про, вчинене кримінальне правопорушення проти нього на протязі 24 години. Зобов`язати Ужгородську місцеву прокуратуру внести його заяву від 27.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне право порушення проти нього по ст. 122 ч.2 КК України громадянином ОСОБА_3 який проживає АДРЕСА_1 . Зобов`язати Ужгородську прокуратуру дати доручення міській поліції м. Ужгорода внести запис до Єдиного реєстру досудового розслідування Визнати бездіяльність по цій справі Ужгородської місцевої прокуратури.
Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень…

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник 27.08.2020 звернувся до прокуратури м. Ужгорода із заявою про злочин. Згідно якої він просить дати доручення міській поліції внести відомості до ЄРДР та контролювати хід цього розслідування. Вказане підтверджується копією заяви, що міститься у матеріалах скарги.

Окрім того, до матеріалів скарги додано лист Ужгородської місцевої прокуратури від 28.08.2020 №01-101/3186-18, згідно якого для внесення відомостей до ЄРДР, у відповідності до ст. 214 КПК України, заяву ОСОБА_2 , направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Про прийняте рішення за результатами розгляду заяви від 27.08.2020 направленої до Ужгородської місцевої прокуратури, копію листа від 28.08.2020 направлено заявнику ОСОБА_2 .

В матеріалах доданих до скарги наявні листи які адресовані заявнику ОСОБА_2 від 10.09.2020 року як відповідь на зверення заявника від 07.09.2020 за вх.. №.4173, згідно якого останнього повідомлено про те, що по факту зазначеному в листі внесено відомості про кримінальне провадження за №0002331 від 24.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 КК України, яке закрите з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Повідомлено про можливість оскарження такого рішення в порядку ст. 303 КПК України.

Крім цього заявником додано листи від Ужгородської місцевої прокуратури від 17.09.2020 року адресовані начальнику ВБ у Закарпатській області ДВБ НП України, про організацію розгляду в межах компетенції та вирішення питання щодо проведення службового розстеження заяву ОСОБА_2 на дії працівників СВ Ужгородського ВП в Закарпатській області. копію листа від 17.09.2020 направлено заявнику ОСОБА_2 . А також копію листа від Ужгородської місцевої прокуратури від 26.10.2020 року адресоване начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для організації розгляду заяви ОСОБА_2 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень та з інших питань, яку необхідно провести у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

В матеріалах доданих до скарги наявні листи які адресовані заявнику ОСОБА_2 від 17.11.2020 року як відповідь на зверення заявника від 29.10.2020 за вх.. №.5305, згідно якого останнього повідомлено про те, що по факту зазначеному в листі внесено відомості про кримінальне провадження за №0002331 від 24.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 КК України, яке закрите з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Повідомлено про можливість оскарження такого рішення в порядку ст. 303 КПК України.

Крім цього заявником додано листи від Ужгородської місцевої прокуратури від 24.12.2020 року адресоване начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для організації розгляду заяви ОСОБА_2 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, яку необхідно провести у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача. прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання зави чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення ( ст. 5 КПК України).

Отже законодавцем визначено 24 години, зі сплином яких, у випадку не внесення відомостей до ЄРДР, починається строк вчинення бездіяльності слідчого, прокурора, яка може бути оскаржена відповідно до ч.1 ст.304 КПК України.

Зі змісту частини 1 статті 117 КПК Українивбачається, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Статтею 113 КПК Українивизначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до положень КПК України, поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. До їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії постанови слідчого); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Згідно пункту 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 р. «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. У випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Виходячи з вимог частини 1 статті 214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, полягає у невнесенні вказаних відомостей впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Оскільки заява про кримінальне правопорушення протягом доби повинна бути внесена до ЄРДР, відповідно, у разі невиконання цієї вимоги закону, саме від цієї дати і починається бездіяльність посадової особи, зобов`язаної за своїм службовим становищем, виконати цю вимогу закону.

В даному ж випадку перебіг строку на оскарження бездіяльності прокурора Ужгородської місцевої прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 розпочався з моменту отримання його заяви від 27.08.2020 зі зверненням до прокуратури м. Ужгорода із заявою про злочин, про що наявна відповідна відмітка на поданій до скарзі копії заяви.

При цьому слідчий суддя констатує, що з моменту звернення ОСОБА_2 до прокуратури м. Ужгорода та до часу звернення із даною скаргою до слідчого судді минув значний час. Так заява про внесення відомостей до ЄРДР подана ним 27.08.2020, а скарга в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді лише 25.01.2021.

Слід звернути увагу і на те, що в скарзі на дії прокуратури заявник не заперечує, що ним було пропущено процесуальні строки на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Разом із тим як на аргумент про причини його пропуску вказує на те, що прокуратура не зробила того, що він просив у заяві від 27.08.2020, натомість переадресувала його заяви і скарги до Ужгородської поліції, а ті в свою чергу давали відписки, у зв`язку з чим він і пропустив строки на оскарження в суді.

Однак слідчий суддя вважає, що вказане не може бути розцінено як поважна причина, що в свою чергу слугувало б підставою для поновлення пропущеного заявником строку на оскарження бездіяльності прокурора.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає таким умовам: це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; причина виникла протягом строку, який пропущено; обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність вказаних посадових осіб, після спливу 10 днів з моменту бездіяльності слідчого/прокурора. Зі змісту прохальної частини скарги вбачається, що заявник порушує питання про поновлення строку. Однак, відсутнє відповідне обґрунтування із зазначенням поважності пропуску такого з посиланням на відповідні докази, при дослідженні матеріалів, що надані заявником, встановлено що до матеріалів скарги такі не долучено.

Таким чином на переконання слідчого судді, поважність пропуску строку починаючи з 28.08.2020, з дня коли, ОСОБА_2 , прокуратурою було повідомлено про направлення його заяви до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, та до моменту звернення до слідчого судді 25.01.2021 в поданій скарзі заявником не наведено.

За змістом статті 304 КПК України, скарга повертається, зокрема, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже скаржником жодним чином не мотивовано та необґрунтовано поважність причин пропуску строку звернення зі скаргою у період з 28.08.2020 часу отримання заяви про злочин або 24.12.2020 року з часу отримання копії останнього листа з прокуратури про скерування його заяви до поліції, а не отримання відповіді на повідомлення не є поважною причиною для поновлення процесуального строку, а тому підстав для поновлення цього строку не вбачається, а отже скаргу слід повернути скаржнику.

Інших причин пропуску строку на звернення із скаргою до слідчого судді, окрім наведеного вище, ОСОБА_2 , не вказує.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати, на те, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає таким умовам: це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; причина виникла протягом строку, який пропущено; обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів , оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Перекладання обов`язку доведення дотримання заявником строку на слідчого суддю чинним КПК України не передбачено.

Крім того, особа, яка подала скаргу зазначила, що звернулась з заявою про злочин 27.08.2020, заявнику було відомо про направлення його заяви до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, та надані копії листів Ужгородської місцевої прокуратури від 28.08.2020 року, про що він сам пише у скарзі, тоді як із скаргою до слідчого судді він звернувся лише 25.01.2021, тим самим пропустивши передбачений КПК України 10 денний строк для оскарження бездіяльності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З огляду на ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципами змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та диспозитивності, встановленими ст.ст. 22, 26 КПК України, - скарга підлягає поверненню особі, яка її подала у відповідності до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, так як слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку подання скарги.

Згідно ст.304 ч.2 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого, дізнавача, прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, -

ПОСТАНОВА:
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 поданої в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, на неправомірні дії Ужгородської місцевої прокуратури, що полягає у не внесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про злочин,- повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1