У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР -

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6
скаржник: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2020 року.

Зобов`язати відповідальну особу ТУ ДБР в м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в його скарзі, належним чином не встановив фактичні обставини справи.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

18.08.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що ним, 13.08.2020 року, до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві, було подано заяву про вчинення прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , кримінального правопорушення передбаченого ст.384 КК України, яке полягає у завідомо неправдивих показів під час її допиту у якості свідка на досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000390, яке було розпочато на підставі його заяви від 09.04.2019 року щодо вчинення слідчим Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та прокурором ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ст.366 КК України, а саме підроблення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №00770 від 09.02.2017 року.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.

Дане рішення обгрунтував тим, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, скарга не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 діяння за ознаками кримінального правопорушення за ст.384 КК Ураїни, про які у своїй заяві зазначає скаржник, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони) вказаного кримінального правопорушення, та фактично заявником порушуються питання, щодо судового розгляду кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №00770 від 09.02.2017 року за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КПК України, в якому державне обвинувачення підтримувала прокурор ОСОБА_8 .

Крім того, слідчий суддя вказав, що твердження ОСОБА_5 , в тій частині, що судом не приймалося процесуальне рішення, викладене у формі ухвали, щодо встановлення наявності технічної помилки і ідентичності обвинувальних актів, що свідчить про завідомо неправдиві покази ОСОБА_8 , є його суб`єктивною думкою, такою, що не грунтується на положеннях КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_5 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

До елементів складу злочину відносять: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону, кожені з яких неможливо визнати елементом складу злочину без певних ознак. До ознак об`єкта злочину, крім суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом, віднесено предмет злочину. Об`єктивну сторону характеризують: дія (бездіяльність), злочинні наслідки, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) та наслідками, що настали, час, місце, спосіб, обстановка, знаряддя та засоби вчинення злочину. Суб`єкт злочину: осудність, вік, з якого настає кримінальна відповідальність, посадове становище, відношення до військової служби тощо. Суб`єктивну сторону: вина, мотив, мета та емоційний стан.

Відповідно до диспозицій особливої частини КК України, карним діянням є діяння що містить ознаки складу злочину. Тому, фактична відсутність в відомостях про діяння чи бездіяльність обставин, що вказують на наявність ознак складу злочину, позбавляє слідчого (прокурора) законного права вносити зазначені відомості до ЄРДР.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_10 , оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_11 від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідник питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Твердження апелянта щодо того, що суд першої інстанції не належним чином встановив фактичні обставини справи не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а через це не має підстав надати ОСОБА_5 можливість ініціювати початок кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обгрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2020 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: