ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/2062/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/121/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.187 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000781 та №0000123 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кізомис, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2020 року продовжено відносно ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 27.12.2020 року включно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

Вказує, що він утримується під вартою уже 1 рік та 6 місяців, та вважає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, якими прокурор мотивує клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , має на утриманні двох малолітніх дітей, дочку ОСОБА_9 2005 р.н., та сина ОСОБА_10 2019 р.н., позитивно характеризується за місцем проживання, має ряд хронічних захворювань, лікуванню яких сприяє свіже повітря, трудова діяльність, повноцінне харчування, сприятливі умови перебування, тобто те чого він позбавлений на час утримання під вартою.

Обвинувачений заперечує проти наявності ризику переховування від суду, а також вказує, що він не винуватий у вчиненні інкримінованого злочину.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши виділені матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.
Із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції, вбачається, що у провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за №0000781 та №0000123.

Ухвалою слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 травня 2019 застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.05.2019 року.

Як видно зі змісту ухвали слідчим суддею на стадії досудового розслідування кримінального провадження було встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В подальшому ухвалами суду строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжувався.
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2020 року, що є предметом розгляду в апеляційному порядку, продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2020 року включно.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України до закінчення строку дії попередньої ухвали, суд зобов`язаний вирішити питання про доцільність подальшого тримання особи під вартою.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання від вартою, суд врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, судовий розгляд кримінального провадження триває, не досліджені всі письмові докази, та прийшов до висновку про продовження існування ризиків - незаконного впливу на потерпілих, ухилення від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд має перевірити чи не зменшилися на стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання ( продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як видно із виділених матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення воліна строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.

Характер інкримінованого кримінального правопорушення, пов`язаного із нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, вказує на підвищену суспільну небезпеку скоєного.
З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має, суспільно-корисною діяльністю не займається.
Вбачається, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_7 постановою слідчого оголошувався у розшук, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості.
Доказів того, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_12 та ОСОБА_10 і, що вони знаходиться на утриманні обвинуваченого, як про те вказує апелянт, матеріали провадження не містять. Не додано відповідних доказів і до апеляційної скарги.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також недоведеність наявності у нього міцних соціальних зв`язків, з урахуванням неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування кримінального провадження, яка була спрямована на ухилення від органу досудового розслідування свідчить про правильність висновків суду про продовження існування на цій стадії кримінального провадження ризику переховуватися від суду.
Відомості, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема його соціальні зв`язки, наявність місця проживання, як видно, були враховані як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку його дії.
Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянтом не надано.
Розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції ще не закінчився, не всі докази досліджені, що робить вірогідним існування ризику здійснення незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Твердження обвинуваченого про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ризиків, слід визнати безпідставними.
Посилання на те, що судом не було враховано, що він зареєстрований в АДРЕСА_3 є безпідставними.

З матеріалів вбачається, що обвинувачений зареєстрований у с. Одрадокам`янка, проживає у цьому ж населеному пункті на іншою адресою, а не за місцем реєстрації, що відповідним чином впливає на висновок про недоведеність існування у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Твердження обвинуваченого про те, що за місцем проживання він характеризується позитивно є голослівними, оскільки зі змісту характеристики, виданої органом місцевого самоврядування слідує, що ОСОБА_7 характеризується з посередньої сторони, як особа, яка не працює, має шкідливі звички, раніше судимий, спілкується з людьми, які ведуть антигромадський спосіб життя.
Іншої характеристики до апеляційної скарги додано не було.
Посилання апелянта на наявність ряду хронічних захворювань не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких відомостей про те, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його подальше перебування в умовах установи попереднього ув`язнення матеріали провадження не містять.
Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України.
Твердження обвинуваченого щодо його не причетності до скоєння інкримінованого злочину не можуть бути прийняті до уваги, оскільки питання доведення винуватості особи вирішуються судом за результатами судового розгляду і не є предметом дослідження апеляційного суду під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції щодо запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги про необґрунтованість висновку суду про доцільність продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4