Справа № 359/8262/20
Провадження №1-в/359/348/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання адвоката ОСОБА_6 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком суду Жлобинського району Республіки Білорусь від 28.02.2019 року, приведеного у відповідність до законодавства України згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.02.2020 року, до трьох років і шести місяців позбавлення волі, із застосуванням згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20.08.2020 року Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (період з 13.07.2018 року по 15.07.2018 року та з 16.07.2018 року по 27.02.2019 року),
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в :
20.10.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання обґрунтував тим, що, ОСОБА_5 станом на дату подачі даного клопотання, відбув покарання понад 2 роки 2 місяці, що складає більш як половину призначеного судом покарання. Засуджений став на шлях виправлення, про що свідчать відповідні характеристики та довідки про заохочення за добросовісне відношення до навчання та праці.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав, та наведених в ньому підстав, просив замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого на підставі характеризуючих даних Бориспільської виправної колонії відносно ОСОБА_5 , а саме останній за час перебування у Бориспільській виправній колонії не має ні стягнень, ні заохочень, до праці не залучався, тому таке клопотання вважає передчасним.

Представника колонії підтримав думку прокурора, та зазначив, що засуджений ОСОБА_5 в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» перебуває не значний термін, тому мало вивчений з боку адміністрації установи, тому вважає клопотання передчасним.

Заслухавши пояснення захисника, засудженого, думку прокурора та представника колонії, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд не знаходить підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, виходячи з наступних міркувань.

Так, судом встановлено, що 28.02.2019 року судом Жлобинського району Республіки Білорусь ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 431; ч. 6 ст. 16, ч. 2 ст. 431; ч. 1 ст. 71 КК Республіки Білорусь до 3 років 6 місяця позбавлення волі.

Постановою установи «Слідчий ізолятор №3» УДВП Гомельської «в області Республіки Білорусь від 03.06.2020 року згідно абзацу 3 ч. 1 ст.7 Закону Республіки Білорусь від 18.05.2020 року № 17-3 «Про амністію в зв`язку з 75-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років» ОСОБА_5 звільнено від покарання у виді позбавлення волі частково строком на 1 рік.

23.02.2016 року Ірпінським міським судом Київської області вирок суду Жлобинського району Республіки Білорусь від 28.02.2019 року приведено у відповідність з Кримінальним кодексом України, відповідно до чого ОСОБА_5 вважаться засудженим за ч. 2 ст. 369; ст. 27 ч. 2 ст.369; ч. 1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

20.08.2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області згідно ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з моменту його затримання (з 13.07.2018 року по 15.07.2018 року) і час тримання його під вартою (з 16.07.2018 року по 27.02.2019 року включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню триманню під вартою.

Початок строку: 28.02. 2019 року. Кінець строку: 13.01.2022 року.

Так, з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.07.2018 року.

Під час знаходження в установі «Слідчий ізолятор №3» УДВП Гомельської області Республіки Білорусь з 16.07.2018 року зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

Під час знаходження в установі «Виправна колонія №3» УДВП Вітебської області Республіки Білорусь з 15.06.2019 року зарекомендував себе позитивно. За добросовісне відношення до праці та виконання змінного завдання мав 2 заохочення правами начальника установи. Стягнень не має.

Під час знаходження в установі «Слідчий ізолятор №3» УДВП Гомельської області Республіки Білорусь з 10.05.2020 року зарекомендував себе негативно. Мав 1 стягнення, за що був поміщений до ШІЗО на 3 доби. Заохочень не мав.

Під час знаходження в державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 02.08.2020 року зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 09.09.2020 року. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не має. На даний час не працевлаштований на виробництві установи. У взаємовідношеннях з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України на даний час не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій.

Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України на даний час не підтримує зв`язки з рідними.

На профілактичному обліку в установі не перебуває. Згідно вироку позову не має. Виконавчі листи до установи не надходили. Вину у скоєному злочині не визнав.

Статтею 82 КК України передбачено, особи, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.
Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.
Крім того, у відповідності з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що засуджений не повністю підпадає під дію положень ст. 82 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним. Засуджений ОСОБА_5 не тривалий час перебуває в ДУ «Бориспільська виправна колонії ( № 119)» і як зазначив представник колонії мало вивчений з боку адміністрації установи.

Заохочення до засудженого застосовувалися лише під час знаходження останнього в установі «Виправна колонія №3» УДВП Вітебської області Республіки Білорусь, а в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_5 ні заохочень, ні стягнень не має, на виробництві установи не працевлаштований, не бере участі у реалізації програмах диференційованого виховного впливу та в роботі соціальних організацій, у зв`язку з чим не можливо на даний час зробити висновок, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а матеріали, які містяться в особовій справі, на думку суду, достатніх підстав для прийняття рішення про застосування більш м`якого покарання відносно засудженого ОСОБА_5 не містять.
Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_5 , оскільки відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст.82 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого, а застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є передчасним.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали суду оголошено 02.11.2020 року.

Суддя ОСОБА_1