Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1595/17
1 - кс/490/1748/2020
У Х В А Л А
09 вересня 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 від 31.08.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000021 від 18.07.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться скарга ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 від 31.08.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000021 від 18.07.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначив, що 31.08.2018р. слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000021 від 18.07.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята слідчим безпідставно, не об`єктивно, необґрунтовано та упереджено, із грубим порушенням вимог чинного законодавства. Дане кримінальне провадження закрито передчасно, досудове розслідування проведено неповно, односторонньо та не вжито всіх процесуальних заходів для встановлення об`єктивної істини. Таким чином заявник просив суд скасувати вказану вище постанову слідчого.

Окрім того, у своїй скарзі заявник зазначив, що слідчим ОСОБА_6 в порушення ч. 6 ст. 284 КПК України не повідомлено про закриття кримінального провадження, а копію оскаржуваного рішення отримав лише після ознайомлення його захисником із матеріалами кримінального провадження - 07.04.2020 року та після цього він протягом 10 днів звернувся до слідчого судді із даною скаргою. Таким чином заявник клопотав про поновлення строку оскарження постанови слідчого.

В судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені в скарзі, в повному обсязі. Вказав, що 22.05.2017 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження № 0000021 від 31.01.2017 року. 31.08.2018 року слідчий ОСОБА_6 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000021, при цьому взагалі не провів жодних слідчих дій, про які було вказано в ухвалі суду. Фактично слідством у даному провадженні проводяться формальні слідчі дії та через певний період часу лише виносяться постанови про закриття даного кримінального провадження. У зв`язку з чим захисник вважав винесену постанову слідчого від 31.08.2018р. незаконною, такою що не відповідає вимогам КПК України, та просив її скасувати.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував. Пояснив, що вказівки слідчого судді, зазначені в ухвалі від 22.05.2017 року виконані в повному обсязі. Так, ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні вже допитувався двічі та відсутня необхідність допитувати його втретє. Окрім того протоколи явок з повинною, які складалися ОСОБА_4 у період з 08.04.2003р. по 14.04.2003р. були зареєстровані в книзі заяв і повідомлень про злочини та пригоди Приморського РВ ОМУ під наступними номерами КОЗПП: №4835 від 08.04.2003, №5027 від 12.04.2003, №5025 від 12.04.2003, №4834 від 08.04.2003, №5023 від 12.04.2003, №5120 від 14.04.2003, №5022 від 12.04.2003, №5021 від 12.04.2003. Згідно інформації Приморського РВ ГУ УМВС в Одеській області зазначені матеріали на підставі явок з повинною згідно інформаційної бази «Факт-2004» були передані за підслідністю, водночас згідно акту про відбирання та знищення справ, журналів Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, журнали з відмітками про передачу вищевказаних матеріалів було знищено у 2008 році. Таким чином встановити до якого органу було направлено за підслідністю протоколи явок з повинною ОСОБА_4 не видається можливим. За відсутності оригіналів вказаних документів, які місять зразки почерку та підпису ОСОБА_4 , провести судову почеркознавчу експертизу за копіями документів неможливо. Окрім того, встановити фактичне місце знаходження лікаря невропатолога ОСОБА_7 не вдалося, оскільки за місцем реєстрації за адресою: м. Новий Буг Миколаївської області та за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , остання не мешкає.

Таким чином прокурор вважав, що у даному кримінальному провадженні були проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії, за результатами яких об`єктивних доказів вчинення працівниками міліції МВС України фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 , не здобуто, та вичерпано усі можливості до їх отримання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 3 ст. 306 КПК України, передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбачені ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо таке рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки прокурором не надано доказів, які б спростовували твердження заявника про те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано не своєчасно, а за такого передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк звернення зі скаргою на цю постанову ним не пропущений.

З досліджених в судовому засіданні документів слідує, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000021 від 18.07.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається у разі, якщо в діянні встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. При цьому мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

З огляду на наведені вище положення КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, крім іншого, повинна містити:

- встановлені слідчим фактичні обставини події, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- докази, які підтверджують ці фактичні обставини події;

- мотиви, з яких слідчий не приймає до уваги інші докази, які не узгоджуються з прийнятими ним або суперечать їм, і у той же час спростовують фактичні обставини події, які слідчий вважає встановленими;

- обґрунтування висновку про відсутність у події, встановленої слідчим, складу будь-якого кримінального правопорушення, як передбаченого нормою КК України, за якою діянню надано попередню кваліфікацію при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і кримінального правопорушення, на можливість наявності якого вказують фактичні обставини встановленої події. Зокрема відсутність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту чи суб`єктивної сторони вказаних кримінальних правопорушень.

Однак всупереч наведеному вище, слідчий в оскаржуваній постанові не виклав тих фактичних обставин події, які мають значення для вирішення питання про наявність чи відсутність складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчими суддями неодноразово, було скасовано постанови про закриття даного кримінального провадження та вказано на необхідність проведення всебічної та повної перевірки обставин кримінального провадження, однак вказівки слідчих суддів залишились поза увагою. Зокрема, 22.05.2017 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження № 0000021 від 31.01.2017 року та в мотивувальній частині ухвали слідчим суддею зазначено обсяг слідчих (розшукових) дій, які слід провести у даному кримінальному провадженні, а саме: слідчому особисто допитати ОСОБА_4 щодо всіх обставин, що можуть мати значення; здійснити тимчасовий доступ до оригіналів матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , а саме до документів при затриманні, в яких містяться зразки почерку та підпису ОСОБА_4 , протоколів "Явок з повинною", протоколу допиту від 02.04.2003 року, протоколу ВООС від 18.04.2003р., провести почеркознавчу експертизу щодо вказаних документів; здійснити дії, спрямовані на встановлення місця мешкання ОСОБА_7 , шляхом допиту посадових осіб МСЧ СІЗО м. Миколаєва, які працювали разом із нею; у відповідності до отриманих доказів прийняти правове рішення.

26 травня 2017 року прокуратурою Миколаївської області було отримано вказану копію ухвали слідчого судді від 22.05.2017 року.

Згідно доручення начальника слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 від 09.06.2018р. здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 доручено старшому слідчому ОСОБА_6 .

Однак з цього часу слідчим ОСОБА_6 протягом двох місяців взагалі не проведено жодної слідчої дії, не виконано вказівки слідчого судді згідно ухвали від 22.05.2017 року, недоліки попередніх постанов не усунуто та винесено повторну (чергову) формальну постанову про закриття кримінального провадження, що суперечить нормам чинного законодавства.

Посилання прокурора на те, що у даному кримінальному провадженні були проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії, за результатами яких об`єктивних доказів вчинення працівниками міліції МВС України фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 , не здобуто, та вичерпано усі можливості до їх отримання - є необґрунтованими.

Так, твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні вже допитувався та відсутня необхідність допитувати його повторно за вказівкою слідчого судді, є безпідставним, оскільки слідчий та/або прокурор не наділений повноваженнями щодо надання оцінки рішенню суду (слідчого судді) в частині його обґрунтованості. Більше того пояснення ОСОБА_4 щодо того, що він не робив будь-яких написів на протоколах явок з повинною, не була предметом з`ясування в межах проведення попередніх допитів. Відповідно і досудове розслідування в цій частині не проводилось.

При встановленні процесуальних рішень, прийнятих за результатами розгляду протоколів явок з повинною ОСОБА_4 , слідчий звернувся із запитом до Приморського РВ ГУ УМВС в Одеській області та згідно інформації Приморського РВ ГУ УМВС в Одеській області зазначені матеріали на підставі явок з повинною згідно інформаційної бази «Факт-2004» були передані за підслідністю, водночас згідно акту про відбирання та знищення справ, журналів Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, журнали з відмітками про передачу вищевказаних матеріалів було знищено у 2008 році. Таким чином слідчий у своїй постанові про закриття кримінального провадження та прокурор у судовому засіданні вважали, що встановити куди були передані матеріали протоколів явок з повинною ОСОБА_4 за підслідністю не можливо. Разом із тим, з копій згаданих протоколів явок з повинною вбачається про обставини вчинення кримінальних правопорушень на території м. Рені Одеської області, однак слідчим відповідні запити до органів досудового розслідування м. Рені не направлялися.

Щодо встановлення фактичного місця мешкання лікаря невропатолога ОСОБА_7 прокурор у судовому засіданні зазначив, що за останньою відомою адресою місця мешкання та за адресою реєстрації остання не проживає, за такого вичерпано усі можливості до її розшуку. Однак на переконання слідчого судді такі висновки прокурора є поспішними, оскільки слідчим в межах досудового розслідування даного кримінального провадження посадові особи Миколаївського СІЗО (зокрема медичної частини СІЗО), які працювали разом із ОСОБА_7 та можуть володіти інформацією щодо її актуального місця проживання, місця роботи, засобів зв`язку (контактного номеру телефону, адреси електронної пошти) тощо взагалі не допитувались.

З огляду на викладене, прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження неможливо визнати законним процесуальним рішенням, в якому всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження з наданням належної правової оцінки.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 від 31.08.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000021 від 18.07.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 від 31.08.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000021 від 18.07.2013р.

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 від 31.08.2018р. про закриття кримінального провадження № 0000021 від 18.07.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1