ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1608/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 , проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України;
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшли обвинувальні акти у кримінальних провадженнях по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що вказане кримінальне провадження надійшоло до Дарницького районного суду м. Києва з порушенням територіальної підсудності виходячи із наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні, зокрема злочину передбаченого ч.3 ст.186 КК України, який є найтяжчим із пред"явленого йому обвинувачення. У відповідності до обвинувального акту, вказаний злочин вчинено за адресою м. Київ вул. Суворова, 20, що належить до юрисдикції Печерерського районного суду м. Києва, а отже кримінальне провадження не підсудне Дарницькому районному суду м. Києва.

У відповідності до ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, вчинення інших злочинів, незаконного впливу на потерпілих та свідків. Також прокурор звернув увагу суду на те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий.

Захисник ОСОБА_5 висловив думку про можливість застосування до обвинуваченого бульш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено ризиків на які він посилається. Також захисник звернув увагу на міцні соціальні зв"язки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченим, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочинами, нетяжким злочином та кримінальним проступком, за формою вини є умисними, при доведенні провини за які обвинуваченому загрожує покарання від 4 до 8 років позбавлення волі.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, місце реєстрації, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, попередні судимості.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий 28.02.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 25.02.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 07.07.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, та суспільний резонанс, а також форма вини і об`єкт посягання, і саме наведені вище обставини у сукупності із характеристиками та інформацією про обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також вчинення інших злочинів.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істинни у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

Також продовжує існувати і ризик незаконного впливу потерпілих на свідків у кримінальному провадженні, які на даний момент не допитані в суді, на яких обвинувачений може незаконно впливати, враховуючи те, що у відповідності до ст.23 КПК Україним, суд може обгрунтовувати свої процесуальні рішення лише показаннями отримани безпосередньо в судовому засіданні.

Окрім цього, враховуючи попередні судимості ОСОБА_3 , його характеристики та схильність до вчинення корисливих злочинів, а також відсутність постійного заробітку, а відповідно і джерел для існування, останній може продовжити злочинну діяльність.

Разом із тим, на даній стадії кримінального провадження, судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які би переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченого під вартою.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 40 540 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.32,34,314-317 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, направити із поданням до Київського апеляційного суду для визначення підсудності. Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.11.2020 року включно. Визначити заставу достатню для виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 40 540 гривень. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_3 з-під варти та зобов`язати його з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із Київської області без дозволу суду. Роз`яснити ОСОБА_3 та застоводавцям, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави. Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя: