ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 14 січня 2020 рокувідносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Російській Федерації Краснодарського краю, Успенського району с.Успенське, громадянина України, маючого базову середню загальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.07.2018 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України -
ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 року поліцейський 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП ДПП в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_5 приступив до виконання своїх службових обов`язків у складі екіпажу «Легіон 114».
Цього ж дня, 14 січня 2020 року, приблизно 04 годинні 40 хвилин екіпажом «Легіон 114» був отриманий та прийнятий виклик за фактом хуліганства за адресою: АДРЕСА_3 .Приблизно о 04 годині 50 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, буд. №34-Д прибув екіпаж «Легіон 114», до якого входив поліцейський 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП ДПП в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_5 з метою перевірки виклику за фактом хуліганства.
Надалі, у той самий день та час поліцейський 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП ДПП в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_5 , знаходячись за адресою АДРЕСА_3 побачив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виражався нецензурною лайкою, поводився неадекватно та агресивно по відношенню, як до нього, так і до інших працівників УПП ДПП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим поліцейський 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП ДПП в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_5 , будучи вдягненим в формений одяг «однострій» та знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків зробив ОСОБА_4 зауваження та попрохав заспокоїтись.
Почувши зауваження поліцейського 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП ДПП в Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 що знаходився за адресою м. Дніпро, вул. Рилєєва, буд. № 34-Д, раптово виник злочинний умисел,спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу ОСОБА_5 , вдягнений в формений одяг «однострій», що знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, умисно наніс поліцейському 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП ДПП в Дніпропетровській області сержанту поліції ОСОБА_5 один удар правою рукою в область обличчя, внаслідок чого потерпілий відчув різкий біль в області обличчя.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №261е від 22.01.2020 року, відносяться до ушкоджень легкої тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст.345 КК України, застосувавши при цьому ст.ст.75,76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази: відеозапис з нагрудних камер УПП в м.Дніпро, який міститься на DVD-R диску «Verbatim»слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: відеозапис з нагрудних камер УПП в м.Дніпро, який міститься на DVD-R диску «Verbatim»- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1