Справа № 522/7948/20
Провадження № 1-кс/522/9762/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 15.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ "Граніт-001" (), діючи умисно, у звітний (податковий) період грудень 2019 року, внесли недостовірні дані до податкової декларації з ПДВ щодо обсягів податкових зобов`язань, що призвело до несплати ПДВ у сумі 9 673 441 грн., що є коштами у особливо великих розмірах.

ТОВ «Граніт-001» перебуває на податковому обліку у Южненському управлінні ГУ ДПС в Одеській області. Директором та засновником підприємства являється громадянин ОСОБА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 . Основний вид діяльності підприємства будівництво доріг та автострад.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що управлінням боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинними шляхом ГУ ДПС в Одеській області складено висновок аналітичного дослідження № 14/15-32-16-01-20/42751872 від 06.05.2020 року про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Граніт-001» щодо наявності ознак предикатного злочину, що передував легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період 01.12.2019 року по 31.12.2019 року.

У відповідності до висновку аналітичного дослідження службовими особами ТОВ «Граніт-001» в порушення п. 187.7 ст. 187, п. п. 201.1, 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2765-VI (зі змінами та доповненнями) у грудні 2019 року не відображено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 58 040 651,20 грн. в тому числі ПДВ 9 673 441,87 грн.

Аналітичним дослідженням встановлено, що у грудні у 2019 року ТОВ «Граніт-001» отримано від ДП «Дороги Прикарпаття» () та Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області (код ЄДРПОУ 5384560) державні грошові кошти у сумі 58 040 651 грн. (у тому числі ПДВ 9 673 441 грн.) за виконанні підприємством роботи з капітального ремонту дорожнього покриття. У відповідності до п. 187.7 ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, у разі постачання товарів-послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на розрахунковий рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій інші формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов`язаннями перед бюджетом.

Тобто, службові особи ТОВ «Граніт-001» повинні були включити вказані суми грошових коштів до податкових зобов`язань з ПДВ підприємства за грудень 2019 року та відобразити у податковій декларації з ПДВ за вказаний період.

Крім того, згідно ІТС «Податковий блок» отримано податкову декларацію з ПДВ ТОВ «Граніт-001» за грудень 2019 року, а також додаток №5 (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до вказаної податкової декларації. Аналізом додатку №5 до податкової декларації з ПДВ ТОВ «Граніт-001» за грудень 2019 року встановлено, що службовими особами підприємства грошові кошти, отримані у грудні 2019 року від ДП «Дороги Прикарпаття» та Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області у таблиці № 1 розділу 1 (Податкові зобов`язання) вказаного додатку не відображено.

Таким чином, службові особи ТОВ «Граніт-001» умисно внесли недостовірні дані до податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року та додатку №5 до вказаної податкової декларації щодо обсягів податкових зобов`язань, що призвело до несплати ПДВ у сумі 9 673 441 грн., що є коштами у особливо великих розмірах.

Встановлено, що фактичним власником та особою яка одноосібно приймає всі управлінські рішення по ТОВ «Граніт-001» являється громадянин ОСОБА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні останнього необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підляки спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачене, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Також, варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Встановлено, що на даній стадії досудового розслідування, жодній посадовій особі ТОВ «Граніт-001» не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КПК України, а слідчим у клопотанні не доведені підстави вважати, що грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Граніт-001» відкритих в банківській установі, можуть бути приховані, втрачені, або настануть інші негативні наслідки, які будуть перешкоджати повному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Крім того, надані слідчим матеріали, не відповідають вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, адже вони не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обгрунтування необхідності арешту.

Слідчий судддя вважає, що під час звернення з клопотанням, слідчий не довів необхідність такого ступеня втручання у право власності ТОВ «Граніт-001», а саме клопотання є взагалі необгрунтованим та невмотивованим.

Накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Граніт-001» в банківській установі фактично паралізує господарську діяльність, перешкоджатиме виконанню зобов`язань, як за внутрішніми так і за міжнародними контрактами, поглибить кризу не платежів та призведе до неможливості подальшої діяльності підприємства і звільнення працівників, що є неприпустимим.

Вважаю, що висновок слідчого про наявність правових підстав для накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Граніт-001» не підтверджується.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Граніт-001» (): НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , відкритих в ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168), в частині видатку грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

15.07.2020