Ухвала
8 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 643/3561/17
провадження № 51 - 5262 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року,
встановив:
За вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування судових рішень судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412-414 КПК.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування судового рішення і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
У касаційній скарзі захисник просить скасувати судові рішення на підставі істотних порушень КПК. Не погоджуючись з кваліфікацією дій засудженого, надає власну оцінку висновку експертизи та не конкретизує, яких саме істотних порушень допустилися суди при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , з огляду на положення статей 412- 414 КПК, які б перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Крім того, усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 зводяться до її посилань на неповноту судового розгляду ( ст.410 КПК), незгоду з наданою судами оцінкою доказам та по суті до заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження (ст. 411 КПК), що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Стверджуючи про порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, захисник не зазначила, які саме доводи її апеляційної скарги не перевірив цей суд та на які з них не надав відповіді.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3