УХВАЛА
28 вересня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-3451зп20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд постановлених щодо нього судових рішень на підставах, передбачених ст. 445 КПК,
встановив:
Вироком Кіровоградського обласного суду від 27 грудня 2000 року ОСОБА_4 засуджено за сукупністю злочинів за ст. 69, ч. 3 ст. 142, ст. 17, п. п. «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93, п. п. «а», «е», «з», «і» ст. 93, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 193, ч. 2 ст. 223 КК 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Верховний Суд України ухвалою від 07 червня 2001 року вирок Кіровоградського обласного суду від 27 грудня 2000 року щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою, в якій порушив питання про перегляд касаційним судом вищевказаних судових рішень на підставах, передбачених ст. 445 КПК.
Верховний Суд ухвалами від 27 липня та 04 вересня 2020 року повертав заяви засудженого з підстав того, що вони не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки на час звернення ОСОБА_4 із відповідною заявою відсутній процесуальний порядок і повноваження Верховного Суду щодо її розгляду.
22 вересня 2020 року до суду касаційної інстанції втретє надійшла заява засудженого, в якій порушено питання щодо перегляду постановлених стосовно нього судових рішень на підставах, передбачених ст. 445 КПК.
Як зазначав Верховний Суд в ухвалах від 27 липня та 04 вересня 2020 року, 15 грудня набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII), яким внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та виключено з тексту цього Кодексу главу 33.

Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного кримінального суду й розглядаються за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Однак такий порядок не може бути застосований до заяв, які подані після набрання чинності Законом України № 2147-VIII, оскільки, згідно з ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Тобто на час звернення засудженого ОСОБА_4 з відповідною заявою відсутні процесуальний порядок і повноваження Верховного Суду щодо її розгляду.
Отже, враховуючи те, що із заявою про перегляд постановлених щодо нього судових рішень на підставах, передбачених ст. 445 КПК, засуджений звернувся після втрати чинності главою 33 КПК, вказана заява не може бути предметом розгляду Верховного Суду.

Крім того, Верховний Суд черговий раз звертає увагу засудженого, що кримінальним процесуальним законом не передбачено неодноразового розгляду судом касаційної інстанції заяв поданих тією ж особою на ті самі судові рішення з тих самих підстав, з яких вже цим Судом постановлялось відповідне судове рішення.
На підставі наведеного, Верховний Суд
постановив:
Повернутизаяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд постановлених щодо нього судових рішень на підставах, передбачених ст. 445 КПК, з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3