Справа № 944/5524/20
Провадження №1-кп/944/1124/20
26.01.2021 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Середкевичі Яворівського району Львівської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , одруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, такого, що відповідно до ст. 89 КК України не має судимості,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , 09 листопада 2017 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, знаходячись поблизу місцевого клубу у АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком руки в ділянку потилиці ОСОБА_5 , чим спричинив останній синець на волосяній частині голови, який кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого та пояснила, що кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, ОСОБА_4 вчинив 09 листопада 2017 року, вказаний проступок відповідно до ст. 12 КК України /в редакції на день вчинення такого/ є злочином невеликої тяжкості. Таким чином, строки давності, передбачені ст.49 КК України, для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчились.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження, слід задоволити, з наступних підстав.
Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України /в редакції закону станом на 09 листопада 2017 року/ особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у менш суворе, ніж обмеження волі.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.)
В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав.
Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Відповідно до ст. 12 КК України /в редакції закону станом на 09 листопада 2017 року/, злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що подія за участю обвинуваченого ОСОБА_4 мала місце 09 листопада 2017 року.
Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення спливли, зокрема ще у листопаді 2019 року.
Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_4 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним подано відповідне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від досудового розслідування або суду чи вчинив новий злочин, що підтвердили під час судового засідання учасники кримінального провадження.
З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.
Керуючись ст.49 КК України, п. 1 ч. 2 ст.284, ст. ст. 286, 314, 370, 372, 395 КПК України, суд,
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, задоволити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1