Справа №463/8038/20
Провадження №1-кс/463/4708/20
У Х В А Л А

10 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Івано-Франківську область прокуратури Івано-Франківської області про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -

в с т а н о в и в :
В провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 31.08.2020р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення ОСОБА_3 від посади головного інспектора Коломийського міськрайонного відділу УДСНС в Івано-Франківській області на строк 2 місяці.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення нею в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.
Згідно клопотання 25.08.2020 року ОСОБА_4 звернувся із заявою в Коломийський міськрайонний відділ Управління ДСНС України в Івано-Франківській області для отримання дозвільних документів на роздрібну торгівлю пальним, а саме подання декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.
В подальшому 27.08.2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області за адресою: м. Коломия, вул. І.Мазепи, 237, Івано-Франківської області, з метою подачі декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки зустрівся з ОСОБА_3 , який згідно своїх посадових обов`язків відповідав за даний напрямок роботи. В ході розмови із ОСОБА_3 останній повідомив що на даний час виконує обов`язки начальника Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області і одночасно є головним інспектором Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області та може посприяти у вирішенні даного питання. При цьому, ОСОБА_3 зазначив перелік необхідних документів для оформлення вказаної дозвільної документації. Отримавши перелік необхідних документів ОСОБА_4 вказав коли він збере всі необхідні документи, то зателефонує ОСОБА_3 .
Цього ж дня, у відповідності до попередньої домовленості у телефонному режимі ОСОБА_4 , близько 15.00 год., виконуючи вказівку ОСОБА_3 , прибув на зустріч з останнім, яка відбулась неподалік тенісного корту в АДРЕСА_1 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 всі необхідні оригінали документів для погодження декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та в подальшому її затвердження. Тоді ж ОСОБА_3 переглянувши наданий ОСОБА_4 пакет документів та переконавшись, що вони є достатніми для затвердження вищевказаної декларації, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, у категоричній формі вказав останньому, що виключно при умові передачі йому грошових коштів в сумі 400 (чотириста) доларів США він особисто затвердить декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесе об`єкт здійснення господарської діяльності до списку планових перевірок на 2021 рік.
За таких обставин ОСОБА_4 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_3 неправомірної вигоди, могла б потягнути порушення його законних прав та інтересів, не бажаючи, у зв`язку з цим, настання для себе негативних наслідків, будучи поставленим у безвихідь був вимушений погодитися на його протиправні вимоги.
Однак, розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_3
02.09.2020 року, близько 15.00 год., ОСОБА_4 бажаючи у законний спосіб здійснювати підприємницьку діяльність пов`язану із роздрібною торгівлею нафтопродуктами та маючи на меті підготувати документи необхідні для законної роботи автозаправної станції, зустрівся із ОСОБА_3 у приміщенні Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області за адресою: м. Коломия, вул. І.Мазепи, 237, Івано-Франківської області. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 необхідні для подачі в центр надання адміністративних послуг документи, які були обов`язковою умовою і підставою реєстрації та погодження в ГУ ДСНС в Івано-Франківській області. При цьому, ОСОБА_3 , не припиняючи своїх злочинних дій, з метою особистого збагачення, повторно висловив категоричну вимогу надання особисто йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 400 доларів США, як обов`язкову умову для подальшого затвердження ним декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесення до списку планових перевірок на 2021 рік.
У подальшому 09.09.2020 року, близько 15.50 год., ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого протиправного збагачення, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, перебуваючи в салоні автомобіля яким користувався останній, перебуваючи за адресою: село Шепарівці вул. Шевченка, Коломийського району, Івано-Франківської області, поблизу будинку № 157, отримав грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 09.09.2020 становить 11 204 грн.), за затвердження декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесення об`єкту здійснення господарської діяльності до списку планових перевірок на 2021 рік. Одразу після цього ОСОБА_3 був затриманий.
На даний час відповідно до наказу начальника УДСНС № 269 від 30.07.2018 ОСОБА_3 призначений на посаду головного інспектора Коломийського міськрайонного відділу УДСНС в Івано-Франківській області.

Перебування ОСОБА_3 на даній посаді безпосередньо сприяло вчиненню ним інкримінованого кримінального правопорушення, а його корисливий мотив дає підстави вважати, що перебуваючи на посаді він може продовжити свою протиправну діяльність. Крім цього, використовуючи надані йому службові повноваження він може незаконними засобами впливати на свідків, знищити чи підробити документи, які мають значення для досудового розслідування та продовжити незаконну діяльність, пов`язану з одержанням неправомірної вигоди.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Прокурор подав заяву про підтримання клопотання та розгляд справи у його відсутності.

Підозрюваний та його захисник в судове засідання також не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, у вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_3 повідомлено 09.09.2020р.

Згідно ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Зазначена норма права, виходячи з її системного тлумачення та способу викладення її змісту є відсилочною (бланкетною), тобто містить посилання на іншу норму права та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

При цьому, системний лінгвістично-логічний аналіз цієї норми дозволяє стверджувати, що законодавець, застосовуючи для семантико-синтаксичного відношення в реченні дієслово недоконаного виду «підлягає», яке відповідає на запитання «чому?», означає «підпадати під дію» та зумовлює «залежність від чогось», настання наслідку (відсторонення від посади) поставив в залежність від факту повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, після чого зробив відсилку до закону, яким регулюється порядок застосування такого наслідку.

В свою чергу, «законом», згадка про який міститься у положеннях ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» є виключно відповідні положення КПК України, які власне, і регулюють порядок застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади.

Іншими словами, граматична побудова норми ч. 5 ст. 65 Закону України, яка визначає її юридичний зміст не містить імперативної вказівки на відсторонення особи від посади у випадку вчинення нею злочину у сфері службової діяльності, як це наприклад, могло б бути у випадку вживання у реченні присудка з допоміжним дієсловом «повинен бути», а лише вказує, що вчинення цього злочину є однією з спеціальних умов для відсторонення особи від посади, тоді як іншими спеціальними умовами для відсторонення особи від посади, згідно ч. 1 ст. 154 КПК України, є вчинення злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину вчинення злочину службовою особою правоохоронного органу.

Водночас, поряд з такими умовами для відсторонення особи від посади норми ч. 1 ст. 157 КПК України визначають підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Вказане узгоджується з положенням ч. 2 ст. 1 КПК України, яка визначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається не лише з КПК України, але й з інших законів України.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відсторонення від посади, згідно з п. 4 ч. 2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч.2 ст.157 КПК України).

Проаналізувавши наведені у клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, вважаю, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується наступними доказами, зокрема:
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31.08.2020р., у якій ОСОБА_4 повідомив про обставини вимагання у нього неправомірної вигоди;
аналогічним за змістом протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 31.08.2020р.;
протоколом огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 09.09.2020 в сумі 400 доларів США, що були передані ОСОБА_4 як предмет подальшої неправомірної вигоди;
протоколом обшуку та освідування особи від 09.09.2020р., який проводився на підставі постанови прокурора від 09.09.2020р. про освідування особи і згідно якого було виявлено та вилучено попередньо ідентифіковані грошові кошти в сумі 400 доларів США, які ОСОБА_3 добровільно погодився видати і які перебували у його сумці, яка перебувала в автомобілі марки «RenoClio» р.н. НОМЕР_1 , яким він фактично користується.
Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.
Також, виходячи з фактичних обставин справи, слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .
Отже, слід вважати, що слідчим та прокурором виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України.
Враховуючи посаду ОСОБА_3 , яку він займає і яка безпосередньо сприяла вчиненню ним інкримінованого кримінального правопорушення, вважаю, що існує ризик незаконного впливу на свідка кримінального провадження, не говорячи вже про те, що такий ризик є актуальним до моменту допиту свідка ОСОБА_4 в суді під час розгляду справи по суті, а інші свідки на даний час не встановлені та не допитані.
На даний час особи, які можуть бути причетні до даного кримінального правопорушення не встановлені, а відтак, потреби досудового розслідування, які полягають у перешкоджанні впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного як відсторонення його від посади, що одночасно, сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Тому, слід вважати, що слідчим та прокурором виконано вимоги пунктів 2 та 3 ч. 3 ст. 132 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, виходячи з синтаксичного аналізу норми ч. 1 ст. 157 КПК України, вживання сурядного розділового сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.
Відповідно до згаданих вище обставин кримінального провадження, ймовірний злочин вчинено ОСОБА_3 саме завдяки займаній посаді.
Відтак, окрім ризику впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 , займаючи згадану вище посаду та використовуючи свої службові повноваження і зв`язки з колегами, зможе знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування.
Таким чином, стороною обвинувачення доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
З огляду на правову природу таких наслідків, на думку слідчого судді дана обставина повинна досліджуватись в комплексі зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у якій йдеться про таке:

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно практики ЄСПЛ, яку останній повторив у справі «Денісов проти України» (рішення від 25.09.2018р., заява № 76639/11, п. 100, 102, 107, 115) хоча зі статті 8 Конвенції прямо не випливає право на працевлаштування або право на вибір конкретної професії, поняття «приватне життя» у широкому розумінні в принципі не виключає діяльність професійного або ділового характеру. Зрештою, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки із зовнішнім світом (див. рішення у справі «Нємець проти Німеччини» (Niemietz v. Germany), від 16 грудня 1992 року, пункт 29, Серія A № 251B, та згадані рішення у справах «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), пункт 165, «Барбулеску проти Румунії» (Barbulescu v. Romania), пункт 71). Отже, професійне життя є частиною зони взаємодії між особою та іншими людьми, що за певних обставин навіть в публічному контексті може підпадати під сферу «приватного життя» (див. згадане рішення у справі «Фернандез Мартінез проти Іспанії» (Fernandez Martinez v. Spain), пункт 110).

У справах, що входять до наведеної категорії, Суд застосовує поняття «приватного життя» на підставі двох різних підходів: (б) визначення питання «приватного життя» як підстави для спору (підхід, заснований на підставах) та (в) вилучення питання «приватного життя» з наслідків оскаржуваного заходу (підхід, заснований на наслідках).
Коли підстави для застосування заходу, який впливає на професійне життя особи, не пов`язані з її приватним життям, питання за статтею 8 Конвенції може все одно виникнути, якщо оскаржуваний захід має або може мати серйозні негативні наслідки для приватного життя особи. У зв`язку з цим Суд враховував негативні наслідки з точки зору (i) впливу на «внутрішнє коло», зокрема, коли виникали серйозні матеріальні наслідки, (ii) можливостей особи «встановлювати та розвивати відносини з іншими людьми», та (iii) впливу на репутацію особи.
При застосуванні підходу, заснованого на наслідках, рівень суворості з огляду на всі наведені аспекти набуває вирішального значення. Саме заявник має переконливо продемонструвати, що цей рівень був досягнутий у його справі. Заявник має надати докази, які підтверджуватимуть наслідки оскаржуваного заходу. Суд визнає, що стаття 8 Конвенції є застосовною лише за умови, що ці наслідки є дуже серйозними та значною мірою впливають на його приватне життя.
Страждання заявника мають оцінюватись шляхом порівняння його життя до та після вжиття відповідного заходу.
В межах даного клопотання сторона захисту його хоч і не визнала, проте у його вирішенні поклалась на розсуд слідчого судді, а відтак, вважаю, тим самим відмовилась доводити можливість настання негативних наслідків для інших осіб, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ саме вона повинна доводити.
Відповідно, слідчий суддя у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України не вбачає можливості настання тяжких наслідків для інших осіб у випадку відсторонення підозрюваного від посади.
Таким чином, враховуючи відсутність негативних наслідків відсторонення підозрюваного від посади для інших осіб, приходжу до висновку, що досягнути завдань кримінального судочинства неможливо без відсторонення підозрюваного від посади і тому клопотання слід визнати обґрунтованим та задовольнити, відсторонивши ОСОБА_3 від займаної посади.

При цьому, за встановлених обставин та доведеності обставин, передбачених у ч. 3 ст. 132 КПК України, а також наявності обґрунтованого ризику знищення чи підробки речей і документів, які мають значення для досудового розслідування,відсторонення від посади слідчий суддя вважає об`єктивно виправданим в сучасному демократичному суспільстві, і як наслідок, порушень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод немає. Зрештою, на таке порушення не посилається і сторона захисту.

Строк відсторонення слід обмежити строком досудового розслідування, який відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України не може перевищувати двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 154-157, 309, 395 КПК України
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.

Відсторонити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади головного інспектора Коломийського міськрайонного відділу УДСНС в Івано-Франківській області на строк до 09 листопада 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1