УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000778 від 20.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000778 від 20.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ст. 358 КК України, яке подається на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання, особа яка з ним звертається зазначає, що досудове розслідування в рамках означеного кримінального провадження триває майже 15 (п`ятнадцять) років, але жодній особі про підозру не повідомлено. Протягом вказаного часу, ОСОБА_3 знаходиться під кримінальним впливом, примусом зі сторони органу досудового розслідування. На нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, в рамках вказаного кримінального провадження було накладено арешт, що попри те, що ОСОБА_3 не має процесуального статусу підозрюваного, свідчить, між тим, що він являється третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт. Для підтвердження правомочності на звернення до слідчого судді з даним клопотанням про закриття кримінального провадження, заявник зазначає, що змінені положення ст. 219 КПК України мають зворотну дію в часі, попри будь-які обмеження, адже ретроспективна дія закону, що поліпшує становище особи, встановлена Конституцією України.

В судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, що підтверджується відповідною телефонограмою, не з`явилася.

Від прокурора та слідчого надійшли заяви, в яких останні просили розгляд такого клопотання здійснювати за їх відсутності, й в задоволенні даного клопотання відмовити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вивчивши заяви прокурора та слідчого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування», статтю 284 доповнено ч. 9 такого змісту: «Якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника».

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147 VIII, частину 1 ст. 219 КПК України викладено в такій редакції: Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону № 2147-VIII положення, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК України, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) не можливе.

Отже, положення ст.ст. 219, 284 КПК України щодо можливості винесення слідчим суддею ухвали про закриття кримінального провадження за закінченням строків досудового розслідування, встановлених ч. 1 ст. 219 КПК України, застосовуються лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після 16.03.2018 року.

Згідно поданого клопотання вбачається, що відомості до ЄРДР в рамках кримінального провадження №0000778 були внесені 20.12.2012 року.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що внесення відомостей до ЄРДР відбулося до 16.03.2018 року, тому відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження №0000778 від 20.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ст. 358 КК України в порядку ч. 9 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000778 від 20.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1