Справа № 538/1614/18
Провадження № 1-кп/539/60/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2021 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області матеріали кримінального провадження №0000567 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сенча Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
17.10.2018, близько 18-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку за місцем свого фактичного проживання в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 чоловіку покійної матері ОСОБА_4 ОСОБА_6 . При цьому у нього виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна.
Цього ж дня, близько 18 год. 10 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яної клітки, в якій знаходились два кролі вагою 6 кг. та 2,2 кг., загальною вартістю 738 грн., де шляхом вільного доступу вчинив її, взяв вищевказаних кролів, поклав їх до клітчатої дорожньої сумки та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину.
У цей же день ОСОБА_4 продав викрадених кролів ОСОБА_7 за 250 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 738 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка).
Крім того, 18.10.2018, близько 19-00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Цього ж дня, близько 19 год.10 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшов до дерев`яної загороди, яка розташована на території вище вказаного господарства, в якій знаходилася домашня птиця (індики та гуси), де спіймав та помістив до двох полімерних мішків трьох індиків двох вагою по 3,5 кг., загальною вартістю 630 грн.00 коп., одного вагою 3,9 кг., вартістю 351 грн.00 коп. та одну гуску вагою 3,9 кг., вартістю 351 грн. 00 коп. Після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину.
У цей же день ОСОБА_4 продав викрадених індиків та гуску ОСОБА_7 за 500 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1332 грн.00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 20.10.2018 року, близько 21-30 год., ОСОБА_4 , на невстановленому досудовим слідством автомобілі служби таксі, з м. Лохвиці Полтавської області прибув до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .
Далі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, повторно, переконавшись, що поруч нікого немає і за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшов до дерев`яної загороди, яка розташована на території вище вказаного господарства, в якій знаходилась домашня птиця(індики), де спіймав двох індиків та віддав їх невстановленій досудовим слідством особі водію автомобіля таксі, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 600 грн.00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судове засідання з`явились: прокурор та обвинувачений. Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть №28, виданого 20.08.2019 року Сенчанською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.82), тому розгляд справи відбувався за відсутності потерпілого.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, пояснивши суду, що дійсно 17 жовтня 2018 року він, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , в будинку, що належить ОСОБА_5 чоловіку його покійної матері, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яної клітки, в якій утримувались кролі, та викрав з неї двох кролів, яких надалі продав ОСОБА_7 за 250 грн.
По наступному епізоду обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 18.10.2018 року, ввечері, він, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, знову викрав із господарства за місцем свого проживання, із дерев`яної загороди трьох індиків та одну гуску, помістивши їх до полімерних мішків. В цей же день викрадених індиків та гуску він продав ОСОБА_7 за 500 грн.
Також обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 20.10.2018 року ввечері він приїхав з м. Лохвиці Полтавської області до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 . Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, він зайшов до дерев`яної загороди, яка розташована на території господарства, в якій знаходились індики, де спіймав двох індиків та віддав їх водію автомобіля таксі в рахунок оплати за послуги перевезення.
У вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений щиро розкаявся, обіцяв більше не вчиняти правопорушень, свої дії пояснював алкогольним сп`янінням.
Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченим, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України(таємне викрадення чужого майна) та ч.2 ст.185 КК України(крадіжка, вчинена повторно).
Дослідженими у судовому засіданні матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній на обліку психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працює, раніше не судимий, утриманців не має.
Суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст.65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, що обтяжує покарання, у відповідності до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи, ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зважаючи на відсутність судимості та часткове відшкодування шкоди потерпілому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції статей, які інкриміновані обвинуваченому, при цьому, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків визначених ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Водночас, на підставі ч.1 ст.70 КК України, суд призначає покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначає остаточне покарання обвинуваченому, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.
Керуючись ст.ст.349, 369 371, 373 - 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року обмеження волі.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку, який становить 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-Три індика вагою 3,5кг., 3,5кг., 3,9кг., одну гуску вагою 3,9кг., двох кролів вагою 6кг., 2,2 кг., які передані під схорону розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1