ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1761/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України

УХВАЛА
21 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилався на порушення норм процесуального права при здійсненні повідомлення про підозру від 21.04.2020 р. та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.08.2020 р. та невідповідність їх вимогам, передбаченим ст. 277 КПК України. Вважає, що висновки слідчого не грунтуються на матеріалах кримінального провадження, є безпідставними та надуманими, а судом було проігноровано, що на день подання скарги на повідомлення про підозру, строк досудового розслідування сплив, його продовжено не було.
Також адвокат зазначив, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 19.08.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, було здійснено неповноважним на те суб`єктом - слідчим, хоча таке право мав виключно прокурор, оскільки повідомлення про підозру від 21.04.2020 р. вручав прокурор, що вважає грубим порушенням ч. 1 ст. 279 КПК України, яке тягне за собою безумовне скасування такої підозри. Тому вважає, що ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного. Порядок вручення письмового повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вважає порушеним, оскільки слідчий, прокурор зобов`язані повідомити особу не пізніше ніж за три дні до дня, коли особа має прибути за викликом Також під час вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вважає порушеними права ОСОБА_6 , 19.08.2020, оскільки слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 о 07:50 год. вручила ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 за відсутності захисника підозрюваного ОСОБА_6 . Адвокат вважає, що відсутність забезпечення підозрюваному права на захист, проведення вказаної процесуальної дії після закінчення строків досудового розслідування свідчать про незаконність її проведення.
Повідомлення про підозру і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри захисник вважає необгрунтованими, оскільки описані слідчим обставини справи ніяким чином не підтверджують того, що на момент винесення оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри органами досудового розслідування було зібрано достатньо доказів для достатності прийняття відповідного процесуального рішення. Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання особи такою, що не набула статусу підозрюваного вважає порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, а також відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.
Враховуючи викладене, захисник вважає, що повідомлення про підозру, з урахуванням повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, не відповідає вимогам КПК України та здійснене неуповноваженим на це суб`єктом, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав, передбачених п. З ч. 1 ст. 276 КПК України, тобто зазначені повідомлення не відповідають вимогам КПК України. Відомості про оголошення підозри ОСОБА_6 підлягають невідкладному виключенню з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 вересня 2020 року за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 , слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що повідомлення про підозру від 21.04.2020 і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 20.08.2020 відповідають вимогам закону, оскільки містять необхідні дані про прізвище та посаду слідчого, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, в межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; наведені права підозрюваного. Документи підписані слідчим, який здійснив повідомлення. Слідчий суддя вважав, що доводи сторони захисту про необгрунтованість підозри, відсутність належних і допустимих доказів не можуть бути підставою для її скасування, оскільки законом такі питання не віднесені до тих, які вирішуються при повідомленні про підозру, оскільки питання обгрунтованості підозри не є тотожним визнанню особи винуватою, а свідчить про наявність доказів для розгляду справи по суті. Оцінка доказів по суті кримінального провадження не віднесена до компетенції слідчого судді, а є виключно прерогативою суду при розгляді справи по суті.
Також слідчим суддею визнано необгрунтованими доводи захисника щодо необхідності складання зміненої підозри виключно прокурором, оскільки перша підозра складена і оголошена слідчим слідчої групи, а прокурор в даній ситуації лише вручив ОСОБА_6 текст оголошеної слідчим підозри. Прокурор ОСОБА_11 жодного повідомлення про підозру ОСОБА_6 не здійснив, а лише вручив 21.04.2020 підозру, повідомлену слідчим.
Посилання сторони захисту на те, що прокурор ОСОБА_12 не мав повноважень на виконання процесуальних дій по даній справі, так як не входив до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво по кримінальному провадженню, слідчий суддя вважав не підтвердженими належними доказами, оскільки до скарги додано витяг з реєстру досудових розслідувань, виданий слідчим 27.08.2020, а не станом на 21.03.2020, коли здійснено вручення підозри.
Порушень при врученні ОСОБА_6 повідомлення про зміну підозри 20.08.2020р. слідчий суддя не вбачав, оскільки стаття 277 КПК України вимагає, щоб письмове повідомлення про підозру було вручене в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Слідчим вимоги закону про вручення підозри в день її складання виконані. При цьому, слідчий суддя зазначив, що закон не передбачає при здійсненні даної процесуальної дії обов`язкової участі адвоката, а ОСОБА_6 на той момент не був позбавлений можливості відмовитися від отримання підозри без участі адвоката. Враховуючи, що він цього не зробив, з урахуванням повідомлення про права і обов`язки підозрюваного, що свідчить про його згоду на отримання документу, а стороною захисту не наведено суду відомостей, які негативні наслідки настали в результаті отримання підозри без участі захисника.
З приводу закінчення строків досудового розслідування, у зв`язку зі скасуванням постанови слідчого про оголошення ОСОБА_6 в розшук і зупинення провадження по справі, на момент оголошення про підозру 19.08.2020, у зв`язку з чим захисник вважав, що повідомлення про підозру не повинно оголошуватись, слідчий суддя зазначив, що закон містить заборону здійснення слідчих (розшукових) дій після закінчення строку досудового розслідування. Повідомлення про підозру є процесуальною дією, а стосовно процесуальних дій таке обмеження КПК України не встановлено.
Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.
Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.
Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та повинно відповідати зазначеним в ній вимогам.
Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.
Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.
Вручається письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Дотримуючись та застосовуючи таку практику ЄСПЛ, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК від 21.04.2020 р. і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України від 19.08.2020 р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як вбачається із повідомлення про підозру від 21.04.2020 р., в ній вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Процедура повідомлення ОСОБА_6 слідчим виконана відповідно до вимог чинного законодавства. Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.08.2020 р. також відповідає зазначеним вимогам, оскільки перша підозра складена і оголошена слідчим слідчої групи, а прокурор в даній ситуації лише вручив ОСОБА_6 текст оголошеної слідчим і погодженої прокурором підозри, а тому, згідно вимог ст. 279 КПК України, слідчим повідомлено про змінену підозру, оскільки він здійснив попереднє повідомлення про підозру. Прокурор ОСОБА_11 жодного повідомлення про підозру ОСОБА_6 не здійснював, а лише вручив 21.04.2020 підозру, повідомлену слідчим.
Твердження в апеляційній скарзі щодо порушення права підозрюваного на захист з підстав вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру без присутності адвоката не ґрунтується на нормах чинного кримінального процесуального законодавства України, оскільки главою 22 КПК України, а також вимогами ст. 52 КПК України не передбачено обов`язкової участі захисника при повідомленні особи про підозру. При цьому слід врахувати, що при повідомленні ОСОБА_6 про підозру йому було оголошено його права, в тому числі і право мати захисника, а тому, підозрюваний не був позбавлений можливості відмовитися від отримання підозри без участі адвоката. Підстави вважати незаконною проведення такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.08.2020 також відсутні, оскільки заборони на вручення підозри у неробочий час Законом не передбачено. Доводи захисника щодо закінчення строків досудового розслідування належними доказами не підтверджені.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 і які відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.
За таких обставинн, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 вересня 2020 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 вересня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді