УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене в.о. прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002860 від 04.06.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області за процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002860, відомості про яке 04.06.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, ОСОБА_5 будучи особисто достовірно обізнаною про те, що в охоронюваному приміщенні ПВП «Аргентум», розташованому на четвертому поверсі будинку № 84 по вулиці Отамана Головатого в місті Одесі, знаходиться значний обсяг дорогоцінних металів та обладнання для їх обробки, в невстановлений досудовим слідством час, в невстановленому досудовим слідством місці, з метою незаконного заволодіння вказаним чужим майном, шляхом розбійного нападу на працівників охорони приміщення, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 залучили у якості виконавців розбійного нападу біля двадцяти невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які для маскування своєї злочинної діяльності, мали бути одягненні у камуфляжну форму, з прикритим балаклавами обличчями та зовнішнім виглядом асоціювати себе як учасники ГО «Самооборона Одеси».

Організатор розбійного нападу ОСОБА_5 , розподілила ролі учасників цього злочину та розділили його виконавців на дві групи.

Відповідно до розробленого плану, під час вчинення нападу на ПВП «Аргентум», першою групою в кількості п`яти невстановлених слідством осіб повинен був керувати один із залучених виконавців розбійного нападу, а другою в кількості двадцяти невстановлених слідством осіб, особисто ОСОБА_6 ..

У відповідності до заздалегідь розробленого плану ОСОБА_5 повинна була надати не встановленим слідством особам, які входять до першої групи, вільний доступ до приміщення, яке розташоване на шостому поверсі нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84, що належить їй на праві приватної власності, для здійснення безпосереднього проникнення невстановлених слідством осіб у приміщення ПВП «Аргентум», через вікно, із використанням заздалегідь підшуканого відповідного спорядження і використовуючи предмети схожі на вогнепальну зброю, з метою подавлення супротиву охоронців ПВП «Аргентум». Здолавши супротив охорони, відкрити вхідні двері до приміщення і таким чином забезпечити вільний доступ до приміщень групи невстановлених слідством осіб під керуванням ОСОБА_6 . Після нападу і захоплення приміщення, зазначені вище особи, повинні були заволодіти наявними в захопленому приміщенні майном ПВП «Аргентум» (дорогоцінними металами для виготовлення ювелірних виробів та устаткуванням для їх виготовлення) і розпорядитися цим майном на власний розсуд.

Виконуючи свою злочинну роль організатора та діючи згідно розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 довела свій злочинний план ОСОБА_6 з розподіленням ролей між ними та невстановленим слідством особам, тим самим вступивши з ним у злочинну змову, які для полегшення вчинення розбійного нападу та для подолання можливого спротиву охоронців та працівників ПВП «Аргентум», заздалегідь заготовили і надали безпосереднім виконавцям розбійного нападу предмети схожі на вогнепальну зброю, разом зі спорядження, призначеним для переміщення по зовнішнім стінам будівлі на висоті (мотузки, карабіни, тощо) та транспортні засоби для доставки зазначених осіб до будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 84 і подальшого вивезення належного ПВП «АРГЕНТУМ» майна, легкові автомобілі за державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та мікроавтобус за державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Далі, 09.05.2015 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно згідно заздалегідь розробленого плану розбійного нападу на ПВП «Аргентум», дистанційно керуючи першою та другою групами невстановлених осіб розбійного нападу, забезпечила їх прибуття на заздалегідь підшуканих транспортних засобах до території нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84.

Після цього, члени першої групи невстановлених осіб розбійного нападу, перемістились до приміщення, що розташоване на шостому поверсі нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84, вільний вхід до якого заздалегідь був наданий ОСОБА_5 , в той час коли члени другої групи невстановлених осіб розбійного нападу під керівництвом співучасника вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 оточивши будівлю № 84 по вул. Отамана Головатого в м. Одеса, заблокували вхідні двері ПВП «Аргентум» на четвертому поверсі, де став чекати, коли члени першої групи невстановлених осіб розбійного нападу, здійснять проникнення через вікно до приміщення ПВП «Аргентум» та відкриють вхідні двері.

Невстановлена слідством особа, яка входила до членів першої групи невстановлених осіб розбійного нападу, діючи за злочинним планом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи заздалегідь підшукане спорядження, через вікно шостого поверху спустилися на рівень вікон приміщення ПВП «Аргентум» на четвертому поверсі і шляхом розбиття склопакету металопластикового вікна за допомогою підручних засобів незаконно проникла в середину приміщення, після чого з використанням предмету схожого на вогнепальну зброю, застосувавши погрозу насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, примусила охоронця ОСОБА_7 , лягти на підлогу та не чинити йому супротив, щодо незаконного проникнення в приміщення та заволодіння чужим майном. Охоронець ОСОБА_7 , сприймаючи предмет в руках невстановленої слідством особи схожий на вогнепальну зброю, як реальну зброю, за допомогою якої його в разі невиконання вимог нападників його можуть позбавити життя, сприйнявши вказану погрозу як ту, що загрожує його життю та здоров`ю припинив супротив і скорився вимогам нападника. Подолавши волю ОСОБА_7 до супротиву невстановлена слідством особа, зв`язала руки останнього пластиковою стрічкою вивів останнього до приміщення охорони ПВП «Аргентум» та зв`язав його. Після відкриття невстановленою особою замків вхідних дверей, до приміщення ПВП «Аргентум», незаконно проник ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими слідством особами, які мали при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, одягнені в балаклави та камуфляжний одяг погрожуючи застосуванням якої продовжили чинити психологічний тиск на ОСОБА_7 , який виразився в намірах застосувати до останнього фізичної сили тим самим подолавши його волю до можливого супротиву.

Близько 15 год. 20 хв. до приміщення ПВП «Аргентум» через вхідні двері також незаконно проникла ОСОБА_5 , яка реалізуючи свій злочинний умисел за попередньою змовою з ОСОБА_6 , заволоділи майном ПВП «Аргентум» на загальну суму 1846000,00 грн., майном, що належить ОСОБА_8 , на загальну суму 15300,00 грн., майном, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 4400,00 грн., майном, що належить ОСОБА_10 , на загальну суму 10 200,00 грн.

Незаконного заволодівши шляхом вчинення розбійного нападу вказаним чужим майном, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановлені слідством особи, вивезли викрадено перелічене в повідомленні про підозру з приміщення ПВП «Аргентум» та розпорядились ним на власний розсуд.

27.01.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 належить наступне нерухоме майно: - 7/25 частин нежитлових приміщень № 3, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 22.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 873; - 7/25 частин нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 06.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 1952; - 8/100 частин нежилих приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 28.02.2003, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим № 1244.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим на теперішній час існують достатні підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, в порядку передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, під час проведення досудового розслідування потерпілим було подане клопотання щодо накладення арешту на належне ОСОБА_5 , майно з метою забезпечення цивільного позову.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Місцезнаходження власника майна не встановлено, оскільки ОСОБА_5 оголошена у міжнародний розшук, відповідно до долучених до клопотання матеріалів.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Як вбачається з клопотання, 27.01.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (розбій) за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах, яке в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до долученої до матеріалів клопотання позовної заяви про відшкодування шкоди від 30.12.2015 року, від представника позивача ОСОБА_13 , в інтересах Приватного виробничого підприємства «Аргентум», надійшла позовна заява про стягнення з відповідача ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 2324109 (два мільйони триста двадцять чотири тисячі сто дев`ять) гривень 64 (шістдесят чотири) копійок.

Крім того, слідчому від представника цивільного позивача надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення цивільного позову, шляхом накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 ..

Викладене в сукупності свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання цивільного позову, оскільки остання підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яким завдано матеріальні збитки.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, що також свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , в цілях забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого майна:

- 7/25 частин нежитлових приміщень № 3, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі-продажу від 22.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 873;

- 7/25 частин нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Договору купівлі-продажу від 06.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 1952;

- 8/100 частин нежилих приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до Договору купівлі-продажу від 28.02.2003, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим № 1244.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до матеріалів клопотання, зокрема, інформації наявній в мережі Інтернет агентства нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_1 », були розміщені оголошення про продаж належного ОСОБА_5 нерухомого майна, що свідчить про вжиття дій, спрямованих на відчуження на користь третіх осіб належного їй на праві власності нерухомого майна, у зв`язку з чим, в цілях забезпечення арешту майна, враховуючи ризик переоформлення, відчуження, або інших незаконних реєстраційних дій, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону відчуження та розпорядження відносно об`єктів нерухомого майна.

В частині накладення заборони користування, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення а ні в клопотанні, а ні в долучених матеріалах, не був доведений вказаний ризик.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене в.о. прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002860 від 04.06.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, із забороною відчуження та розпорядження, яке на праві приватної власності належить підозрюваній у кримінальному провадженні №0002860 від 04.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

- 7/25 частин нежитлових приміщень № НОМЕР_6 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 22.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 873;

- 7/25 частин нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 06.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 1952;

- 8/100 частин нежилих приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на праві приватної власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 28.02.2003, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим № 1244.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1