ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/319/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши 07 грудня 2020 р. у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 168 160 грн. із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 07 грудня 2020 р.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 42 040 грн. із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків. Покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що слідчим суддею безпідставно застосовано найсуворіший запобіжний захід. Вважає, що підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою. Крім того, наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не надали суду достатньо доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.

Окрім того, захисником ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду було доповнено апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вказує на те, що пропустив строк із поважних причин. Зазначає, що 09 жовтня 2020 року було проголошено лише резолютивну частину ухвали, а повний текст 14 жовтня 2020 року, тому у зв`язку із необізнаністю із мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, просить строк вважати пропущеним із поважних причин та поновити його.

Звертає увагу також на те, що слідчий суддя не звернув уваги на вимоги ч. ч. 1 - 3 ст. 214 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Разом з тим, згідно матеріалів кримінального провадження № 0000017 від 24.01.2020 у ОСОБА_10 04.06.2020 проведено оперативну закупку ID картки громадянина Словацької Республіки, тобто станом на проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, орган досудового розслідування володів інформацією про можливу протиправну діяльність ОСОБА_10 , повязану з незаконним виготовленням офіційних документів.

Тим не менш, після проведення оперативної закупівлі слідчим ОСОБА_11 09.07.2020 (тобто більше ніж через місяць з моменту проведення оперативної закупівлі) призначено технічну експертизу документу і лише після висновку експерта відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР були внесені 07.09.2020.

Ці дії, на думку захисту, суперечать постанові суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 23.06.2020 у справі № 489/3489/18, згідно якої висновок судової експертизи є недопустимим доказом в розумінні ст. ст. 86, 87, 94, ч. 3 ст. 214 КПК України, оскільки отриманий до внесення відомостей до ЄРДР, тобто отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доповнену апеляційну скаргу та просили поновити строк на апеляційне оскарження і задовольнити її з наведених у ній підстав, прокурора, який не заперечив проти поновлення строку на апеляційне оскарження та заперечив проти задоволення доповненої апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та додатки до неї, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження та приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а доповнена апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформульованого у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. У разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню з мотивів, викладених у доповненнях до апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина ОСОБА_7 , точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, виник злочинний умисел, направлений на особисте збагачення шляхом виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту громадянам України незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, які містяться на підроблених офіційних документах, а саме ІД-картках громадян країн Європейського Союзу. Переслідуючи мету збагачення, шляхом збуту незаконно одержаних голографічних захисних елементів, які містяться на підроблених офіційних документах, ОСОБА_7 вступив в злочинну змову із ОСОБА_12 . Та ОСОБА_10 ..

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту громадянам України незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, які містяться на підроблених офіційних документах, а саме ІД-картках громадян країн Європейського Союзу, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розмістили оголошення про виготовлення ІД-карток громадян Європейського Союзу для виїзду за кордон у соціальній інтернет мережі Фейсбук із зазначенням власних номерів телефонів. Зокрема, ОСОБА_10 використовував номер телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_7 - НОМЕР_2 , в оголошеннях про виготовлення ІД-карток громадян Європейського Союзу для виїзду за кордон. ОСОБА_13 , у свою чергу, надала ОСОБА_10 своє помешкання по АДРЕСА_2 для виготовлення підроблених ІД-карток громадян країн Європейського Союзу, на поверхні яких містяться голографічні захисні елементи.

Так, з метою здійснення своєї незаконної діяльності 02.06.2020 на мобільний номер телефону ОСОБА_10 НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_14 з приводу розміщеного ОСОБА_10 оголошення в соціальній мережі Фейсбук про виготовлення ІД-картки для роботи в Німеччині, на що останній повідомив, що вартість такого документа становить 100 євро із попереднім завдатком у сумі 1000 гривень. В подальшому, за допомогою мобільного додатку Viber, ОСОБА_10 надіслав повідомлення на мобільний номер ОСОБА_14 щодо необхідності чіткої кольорової фотографії підпису, дати народження ОСОБА_14 та місто, куди пересилати, із номером відділення Нової пошти. Отримавши замовлення від ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту за допомогою комп`ютерної та друкувальної техніки із спеціальним обладнанням для друку на пластикових картках спеціальних комп`ютерних програм, зокрема фотошоп, незаконно виготовив та роздрукував підроблену ІД-картку громадянина Словацької Республіки та за допомогою прес-ламінатора на поверхню підробленого офіційного документа наніс голографічний захисний елемент, а саме плівку для ламінування документу.

Виготовивши на замовлення ОСОБА_14 . ІД-картку громадянина Словацької Республіки із фотографією останнього, за допомогою мобільного додатку Viber ОСОБА_15 на мобільний номер ОСОБА_14 надіслав фотозображення підробленої ІД-картки та фотографію банківської картки № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , на яку 03.06.2020 були перераховані ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 1000 гривень. Того ж дня о 13:45 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на відділенні Нової Пошти №2 у м. Дрогобич Львівської області, здійснив поштове відправлення виготовленого ним підробленого документу на ім`я ОСОБА_16 . Так, 04.06.2020 о 19:37 год. ОСОБА_14 , перебуваючи у відділені Нової Пошти №2 у м. Тернополі від оператора ТОВ Нова Пошта отримав паперовий конверт з відправленням №609, сплативши при цьому наложеним платежем залишок обумовленої з ОСОБА_10 суми у розмірі 2422 гривні. Всередині зазначеного конверту ОСОБА_14 виявив ID-картку громадянина Словацької Республіки на ім`я ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 із своєю фотографією, серія НОМЕР_4 , видану 15.03.2019, яка відповідає за своїми характеристиками аналогічним паспортним документам, які видаються або видавались уповноваженими органами Словацької Республіки, та на якій наявний голографічний захисний елемент, який відрізняється за конфігурацією окремих елементів, текстом, місцем розташування та кольором світіння від порівняльного зразка 2008 року ідентифікаційної картки Словацької Республіки, яка знаходиться в інформаційно-довідковій системі з прикордонного контролю ARGUS. Дана ID-картка була обгорнута аркушем паперу із наступним написом кульковою ручкою чорного кольору м. Тернопіль н.пошта №2 ОСОБА_18 грошовий переказ 2,300 грн., який виконала ОСОБА_13 .

Виконавши замовлення ОСОБА_14 , отримані грошові кошти ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 розподілили між собою.

Так, ч 1. ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що 10 вересня 2020 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Дане повідомлення про підозру у відповідності до ч. 1 ст. 135 КПК України надіслано поштою із особистим врученням. Відповідно до трекінгу відправлень АТ Укрпошта відправлення №051 вручено особисто 12.09.2020 о 20:00 год.

Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного злочину.

Наявність підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень доводять зібранні під час досудового розслідування докази, а саме:

- протокол проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_10 ;

- висновок технічної експертизи документів;

- протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;

- протокол огляду інтернет сторінок;

- протокол обшуку від 09.09.2020;

- повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 10.09.2020.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_7 під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Що стосується посилань у апеляційній скарзі на порушення органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК з приводу невнесення протягом 24 годин відомостей до ЄРДР, колегія суддів зазначає наступне.

Посилання захисту на висновок колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 23.06.2020 у справі № 489/3489/18 є таким, що не стосується розглядуваної справи, оскільки у зазначеній постанові ККС ВС йде мова про різні кримінальні провадження.

В даному випадку підставою для внесення інформації про можливу протиправну діяльність ОСОБА_10 , повязану з незаконним виготовленням офіційних документів, послужили слідчі дії органу досудового розслідування в межах одного кримінального провадження, а тому вважати, що органом досудового розслідування, а в подальшому і слідчим суддею порушені вимоги ст. 214 КПК, колегія суддів не вбачає.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу чи зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2020 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2020 р. про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 168 160 грн., що становить 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді