Справа №487/3758/20
Провадження №1-кс/487/4292/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002456 від 03 липня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України , -
ВСТАНОВИВ:
03.07.2020 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб: автомобіль марки «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 . Визначити місце зберігання автомобіля «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на спеціальному майданчику, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле 5.

Підставою для внесення клопотання стало те, що накладення арешту на зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу.
Слідчий до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, клопотання підтримує.
Клоптаня розглянуто у відсутності власника майна.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
03липня 2020 року СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.07.2020, в результаті якої ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими каретою швидкої медичної допомоги госпіталізована до Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні.

За вказаним фактом СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області розпочато кримінальне провадження №0002456 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як встановлено проведеним на даний час досудовим розслідуванням 02.07.2020 приблизно о 17:10 годин, в м. Миколаєві, по вул. Пушкінській, в районі будинку 43, відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода), за участю водія автомобіля «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , та малолітнього пішохода ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження.

Згідно бази обліку транспортних засобів «НАІС», автомобіль «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги викладене, а також те, що на автомобілі «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишилися сліди, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль був учасником дорожньо-транспортної пригоди та він має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, прийняття у ньому остаточного та законного рішення, орган досудового слідства просить накласти арешт на автомобіль «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою проведення експертизи технічного стану автомобіля, транспортно-трасологічної експертизи, проведення слідчих експериментів обставин виникнення та розвитку ДТП за участі свідків та очевидців даної події, тощо.

Вищезазначений автомобіль постановою слідчого від 03.07.2020 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодуванняшкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, слідчим доведено, що майно, щодо якого ініційоване клопотання, є об`єктом кримінально протиправних дій, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002456 від 03 липня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 .
Визначити місце зберігання автомобіля «TOYOTA Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на спеціальному майданчику, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле 5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1