ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/609/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі -

ОСОБА_5 участю прокурора - ОСОБА_6

Представника кредитної

спілки ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002191 від 10.07.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України за апеляційною скаргою прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2020 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2020 року відмовлено слідчому СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 в задоволенні клопотання про арешт майна, а саме на грошові кошти , які обліковуються на банківському рахунку типу IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у банку АТ "КристалБанк" ( ).
Відмовляючи слідчому в клопотанні про арешт майна, слідчий суддя обґрунтував своє рішення посилаючись на те, що при розгляді клопотання не встановлено обставин, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України та не зазначено мети арешту, визначеної ч.2 ст. 170 КПК України.
На ухвалу слідчого судді прокурор, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0002191 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді про відмову в накладенні арешту підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК України. В обґрунтування доводів вказує, що не накладення арешту нагрошові кошти вказане у клопотанні слідчим, використовуються уповноваженими особами спілки і вони є предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто предметом протиправного посягання окремими особами спілки "Громада". Стверджує, що арешт майна, яке має ознаки речового доказу, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженню і не пов"язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою накласти арешт на банківський рахунок у банку АТ "КристалБанк", який використовує кредитна спілка "Громада".
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та просить задовольнити, представника кредитної спілки ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За правовим змістом ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
За нормами ст. 16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню; що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Абзацом другим цієї статті визначено, яке завдання арешту майна.
У відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч.6 ст.170 КПК України, передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди - на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частина 10 ст. 170 КПК України визначає предмети на які може бути накладено арешт, серед яких є і гроші у будь якій валюті готівкою або у безготівковій формі.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати правову підставу для арешту майна.
Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено матеріали кримінального провадження № 0002191, внесеного до ЄРДР 10.07.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, клопотання про арешт майна слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , на грошові кошти, які обліковуються на банківському рахунку типу IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у банку АТ "КристалБанк" з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення за забезпечення цивільних позовів до кредитної спілки "Громада" у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, в якому слідчий суддя з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення щодо відмови у накладенні арешту на грошові кошти, які обліковуються на банківському рахунку типу IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у банку АТ "КристалБанк" та приймає доводи слідчого судді, що слідчим в клопотанні про накладення арешту не наведено обставин, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України та не зазначено мети арешту, визначеної ч.2 ст. 170 КПК України, що в клопотанні не зазначено правову підставу та мету для накладення арешту та не вказано, для забезпечення якої мети необхідно накласти арешт на грошові кошти, оскільки гроші не визнані речовим доказом, у відповідності до ст. 98 КПК України, та відсутність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, в сукупності з перевіреними доказами під час апеляційного розгляду та обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла переконання, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчому СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про арешт майна, діяв у спосіб та у межах законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0002191 від 10.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Посилаючись у клопотанні, що посадові особи кредитної спілки "Громада" задіяні в привласненні грошових коштів, слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. Тобто в клопотанні слідчого фактично не доведено, що кримінальне провадження, здійснюється, щодо посадових осіб та цивільний позов подано до кредитної спілки "Громада".
Доводи апеляційної скарги прокурора, що кошти які обліковуються на банківському рахунку, який відкритий у банку АТ "КристалБанк" та використовує кредитна спілка "Громада" є речовими доказами та відповідають критеріям ст. 98 КПК України, безпідставні та надумані.
В клопотанні слідчого та в матеріалах справи відсутні посилання і відповідна постанова на те, що кошти на рахунку визнані речовими доказами.
Томку колегія суддів вважає, що прокурор в апеляційній скарзі вийшов за межі клопотання слідчого про арешт майна.
Невідповідність висновку слідчого судді, викладеного у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, а тому доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді апеляційна інстанція визнає непереконливими та безпідставними.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України - за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2020 року про арешт майна, якою відмовлено слідчому СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 в задоволенні клопотання про арешт майна, а саме на грошові кошти , які обліковуються на банківському рахунку типу IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у банку АТ "КристалБанк" ( ), в рамках кримінального провадження №0002191 від 10.07.2020 року без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)
Судді: ____________ _______________ ________________
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .