Провадження № 1-кс/344/4854/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002046 від 11.09.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що 10.09.2020, близько 23 год

25 хв, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ніж, прийшов у двір будинку АДРЕСА_1 .

В цей же час та місці, ОСОБА_5 побачив у дворі будинку автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 та автомобіль марки

SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , в ОСОБА_5 виник неправомірний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій.

З метою реалізації свого неправомірного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перебуває в громадського місці, а саме у дворі будинку АДРЕСА_1 , з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, діючи умисно, з метою пошкодження чужого майна, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету у вигляді ножа, здійснив пошкодження передньої правої шини, а також задньої правої шини транспортного засобу марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим привів їх у тимчасово непридатний стан.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , тобто у громадському місці, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, діючи умисно, з метою пошкодження чужого майна, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета у вигляді ножа, почергово здійснив пошкодження передньої правої шини та задньої правої шини транспортного засобу марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим привів їх у тимчасово непридатний стан.

Під час вчинення ОСОБА_5 хуліганських дій, в автомобілі марки MITSUBISHI PAJERO WAGON спрацювала сигналізація, яку почув ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_9 вибігли на вулицю.

ОСОБА_5 , побачивши ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , почав тікати в напрямку будинку № 71, що по вул. Хоткевича.

Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , наздогнавши ОСОБА_5 у дворі будинку АДРЕСА_3 , намагалися затримати останнього, однак ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, в присутності сторонніх осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ножа, умисно наніс декілька цілеспрямованих ударів в ділянку грудної клітки ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження.

Вказані хуліганські дії ОСОБА_5 були припиненні ОСОБА_7 , а потерпілого ОСОБА_9 каретою швидкої медичної доставлено в КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» де йому надано медичну допомогу.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 пошкоджено транспортний засіб марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим заподіяно майнової шкоди ОСОБА_7 , а також пошкоджено автомобіль марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_2 чим заподіяно майнової шкоди ОСОБА_8 .

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 10.09.2020 року, близько 23 год, 25 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в дворі будинку

АДРЕСА_1 , під час вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс заздалегідь заготовленим предметом ззовні схожим на ніж декілька цілеспрямованих ударів в ділянку грудної клітки ОСОБА_9 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітки зліва, яке згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель

АДРЕСА_4 , громадянин України, українець, не працює, неодружений, із середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

21 вересня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення

ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Злочини, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до

ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Обґрунтовуючи наявність ризиків, слідчий покликається на можливість підозрюваного ОСОБА_5 :

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких, відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може скритися.

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про можливе місце їх перебування.

вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на його схильність до вчинення злочинів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому, просила клопотання задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або особистого зобов"язання.

Підозрюваний в судовому засіданні не висловив свою позицію з приводу поданого клопотання, оскільки зберігав мовчання.

При цьому, згідно наявного в матеріалах справи листа генерального директора КНП "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров"я" від 28.09.2020 року №6913, з пацієнтом ОСОБА_5 можна проводити слідчі дії ( а.с.28).

Лікуючий лікар-психіатр в судовому засіданні вказав на те, що поведінка підозрюваного містить ознаки симуляції, а підстави для його лікування,- відсутні.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 21 вересня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме, показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких, відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може скритися,

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про можливе місце їх перебування.

вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше піддавався кримінальному переслідуванню, що вказує на його схильність до вчинення злочинів.

Відтак, враховуючи зазначене, а також, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, стан підозрюваного ОСОБА_5 в момент його вчинення, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Необґрунтованим, на думку слідчого судді, є клопотання захисника про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чи особистого зобов"язання, оскільки такий запобіжний захід, враховуючи конкретні обставини даного кримінального правопорушення, є таким, що не забезпечить відсутності вищенаведених ризиків та не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

В результаті кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітки зліва, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вчинення таких дій у стані алкогольного сп`яніння, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 20 листопада 2020 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено і підписано 12.10.2020 року.