Справа № 146/59/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження № 146/59/20, що зареєстроване в ЄРДР 29 грудня 2019 року за №0000350 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, особою з інвалідністю, депутатом та потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи не є, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2019 року біля 00:15 год ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку, належного на праві власності ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , в ході виниклої словесної суперечки із своєю колишньою тещею ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс останній кулаком своєї правої руки два удари в область обличчя та один удар в область грудної клітки.

Згідно висновку експерта № 107 від 30 грудня 2019 року ОСОБА_6 нанесені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя і грудної кліткизліва, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, допитом потерпілої та характеризуючими матеріалами. З`ясувавши розуміння обвинуваченим змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності його позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, потерпілої та характеризуючими даними.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_6 доводиться матір`ю його колишньої співмешканки. Зазначив, що конфлікт між ним та потерпілою розпочався через гроші, які зникли в нього з кишені. Вказав, що прийшовши біля 00:15 год до будинку ОСОБА_6 , він постукав у вікно, яке від удару розбилося. Підійшовши до дверей, з будинку вийшла ОСОБА_6 та між ними виникла словесна суперечка, під час якої він наніс останній два удари долонею в область обличчя та один удар в область грудей.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що обвинувачений ОСОБА_4 на той час проживав з її донькою. Вночі 29 грудня 2019 року біля 00:15 год прийшов ОСОБА_4 та почав стукати, аби вони пустили його в будинок. Після чого, розбив вікно та вирвав двері. Коли вона вийшла на вулицю, обвинувачений почав наносити їй удари в область обличчя та грудної клітки. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду. В подальшому надала до суду заяву, в якій просила розгляд кримінального правопорушення проводити без її участі.

Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, негативно характеризуєтсья за місцем проживання, вину визнав, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої видно, що на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме проведення роботи із залученням працівників Томашпілььского ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.
Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат у справі не має.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покаранняу виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1