Єдиний унікальний номер 142/879/20
Номер провадження 1-кс/142/126/20
У Х В А Л А
Іменем України

12 грудня 2020 року смт.Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

та за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Піщанка Вінницької області

клопотання старшого слідчого СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка, Піщанського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 10 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 10 грудня 2020 року.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що Слідчим відділенням Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області 10.12.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий вказує, що в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 з метою вчинення підпалу приміщення магазину споживчого товариства «Роксолана», розташованого в с. Дмитрашківка, Піщанського району, Вінницької області, по вул. Центральна (Леніна), 73, заздалегідь підготувавши легкозаймисту суміш - бензин, три скляні пляшки з-під пива торгової марки «Оболонь» та запальничку, 10.12.2020 на території нежилого домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , виготовив пристрої, за допомогою яких він в подальшому мав вчинити підпал приміщення магазину СТ «Роксолана», - скляні пляшки із бензином, в яких вставлені листи паперу, що виконували роль запалу в указаних пристроях. Продовжуючи свій злочинний умисел 10.12.2020 близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_5 , використовуючи легковий автомобіль сірого кольору марки "Opel" моделі "Vectra B", д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, помістив до нього пристрої, із трьох скляних пляшок з легкозаймистою сумішшю - бензином та папером, і вирушив в напрямку розміщення магазину СТ «Роксолана», з метою його підпалу. Продовжуючи свої злочинні дії, 10.12.2020 о 12 год. 50 хв., ОСОБА_5 умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного пошкодження чужого майна, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи біля приміщення магазину СТ «Роксолана», що за адресою: АДРЕСА_3 , з метою підпалу вищевказаного приміщення, взяв три раніше виготовлені ним пристрої для підпалу, за допомогою одного із яких розбив віконну шибку приміщення магазину СТ «Роксолана». Після цього ОСОБА_5 за допомогою запальнички підпалив один із раніше підготовлених пристроїв та кинув через розбите віконне скло до приміщення магазину, інші два кинув до приміщення магазину не підпалюючи. 11 грудня 2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка, Піщанського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого.

Слідчий в своєму клопотанні вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 який вказав, що близько 2 тижнів тому ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку із потерпілим в приміщенні магазину СТ «Роксолана», в ході якої викрикував погрози, щодо пошкодження магазину шляхом підпалу;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 який вказує, що бачив як ОСОБА_5 пошкодив майно магазину СТ «Роксолана», шляхом підпалу;
-Протоколом обшуку автомобіля марки «Оперль Вектра Б», в ході якого в багажному відділенні виявлено помаранчевий шланг довжиною близько 1 м., з різким запахом схожим на запах бензину; пошкоджену інструкцію до малокаліберної гвинтівки, а саме частина листів якої вирвана; пластикову каністру білого кольору з вмістом рідини з різким запахом, схожим на запах бензину;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 10.12.2020;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який повністю визнав вину та повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення;

-Протоколом огляду місця події від 10.12.2020 в приміщенні магазину СТ «Роксолана» в с. Дмитрашківка по вул. Центральна, 73, в ході якого вилучено 2 скляні пляшки з під пива торгової марки «Оболонь світле», об`ємом по 0.5 л, з невідомою речовиною, з різким запахом, схожим на запах бензину;

-та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий вказує, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, тобто пошкодження майна вчинене шляхом підпалу, є тяжким злочином, а томуз метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 176, ст. 183 КПК України тримання під вартою, не застосування якого, дасть можливість підозрюваному:

1. переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за які передбачено позбавлення волі строком від 3 до 10 років, неодружений, непрацюючий, за місцем реєстрації не проживає, не має постійного місця роботи, що говорить про відсутність міцних соціальних зв`язків;

2.незаконно впливати на свідків, яким можуть бути відомі обставини скоєного ним злочину та потерпілого по даному кримінальному провадженні, оскільки вони ще не допитані під час судового розгляду;

3. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, так як після вчинення кримінального правопорушення з місця події зник всіляко перешкоджав встановленню місця знаходження рушниці з якої він здійснив постріл, шляхом введення в оману орган досудового розслідування;

4. продовжити чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується неодноразовим притягненням до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів;

5. Іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню з метою уникненню справедливого покарання.

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який наддасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, слідчий вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.

Також, слідчий вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Молдова про пункти пропуску через українсько-молдовський державний кордон і спрощений пропуск громадян, які проживають у прикордонних районах від 11.03.1997 року: Перетинання державного кордону громадянами України і Республіки Молдова, які постійно проживають в адміністративних прикордонних районах, і транспортними, засобами, що їм належать, здійснюється у спрощеному порядку через пункти пропуску, а тому існує реальна загроза перетину кордону України з метою переховування від органів досудового розслідування на територію невизнаної Придністровсько-молдовської республіки.

В клопотання слідчий зазначає, що запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настання таких ризиків, як ухилення підозрюваного від органів досудового слідства та суду, знищення доказів винуватості підозрюваного, незаконного впливу на свідків.

Слідчий вказує, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України є обґрунтованою та доводиться матеріалами кримінального провадження, а тому просить його клопотання задовольнити Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували щодо задоволеня клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили про застосування домашнього арешту, оскільки підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, дав пояснення щодо обставин вичнення кримінального правопорушення, являється раніше не судимим, зареєстрований та проживає за однією і тією ж адресою, по місцю проживання характеризується задовільно, а тому наявність ризиків, про які вказує сдідчий нічим не обгрунтована.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, останній може продовжувати вчиняти нові злочини та переховуватися від суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання старшого слідчого СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання встановлено, що до чергової служби Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області 10.12.2020 по спецлінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що близько 13 год. 20 хв. невідома особа розбила шибку вікна належного йому магазину в АДРЕСА_3 , та вкинула в приміщення магазину дві пляшки з невідомою речовиною, яка загорілася, внаслідок чого пошкодила майно заявника шляхом підпалу. За даним фактом 10.12.2020 СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Під час допиту потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що близько 2 тижнів тому ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку із потерпілим в приміщенні магазину СТ «Роксолана», в ході якої викрикував погрози, щодо пошкодження магазину шляхом підпалу, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 11 грудня 2020 року.
Під час допиту свідка ОСОБА_8 встановлено, що останній бачив як ОСОБА_5 пошкодив майно магазину СТ «Роксолана», що підтверджується протоколом допиту свідка від 10 грудня 2020 року.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.12.2020 року в приміщенні магазину СТ «Роксолана» в с. Дмитрашківка по вул. Центральна, 73, в ході огляду вилучено 2 скляні пляшки з під пива торгової марки «Оболонь світле», об`ємом по 0.5 л, з невідомою речовиною, з різким запахом, схожим на запах бензину.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10 грудня 2020 року, о 21 годині 00 хвилин 10 грудня ОСОБА_5 було затримано.

Під час допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, перердбаченого ч. 2 ст. 194 КК України визнав, відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 10 грудня 2020 року було встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема ОСОБА_5 з метою вчинення підпалу приміщення магазину споживчого товариства «Роксолана», розташованого в с. Дмитрашківка, Піщанського району, Вінницької області, по вул. Центральна (Леніна), 73, заздалегідь підготувавши легкозаймисту суміш - бензин, три скляні пляшки з-під пива торгової марки «Оболонь» та запальничку, 10.12.2020 на території нежилого домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , виготовив пристрої, за допомогою яких він в подальшому мав вчинити підпал приміщення магазину СТ «Роксолана», - скляні пляшки із бензином, в яких вставлені листи паперу, що виконували роль запалу в указаних пристроях. Продовжуючи свій злочинний умисел 10.12.2020 близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_5 , використовуючи легковий автомобіль сірого кольору марки "Opel" моделі "Vectra B", д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, помістив до нього пристрої, із трьох скляних пляшок з легкозаймистою сумішшю - бензином та папером, і вирушив в напрямку розміщення магазину СТ «Роксолана», з метою його підпалу.
Продовжуючи свої злочинні дії, 10.12.2020 о 12 год. 50 хв., ОСОБА_5 умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного пошкодження чужого майна, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи біля приміщення магазину СТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , з метою підпалу вищевказаного приміщення, взяв три раніше виготовлені ним пристрої для підпалу, за допомогою одного із яких розбив віконну шибку приміщення магазину СТ «Роксолана». Після цього ОСОБА_5 за допомогою запальнички підпалив один із раніше підготовлених пристроїв та кинув через розбите віконне скло до приміщення магазину, інші два кинув до приміщення магазину не підпалюючи.
11 грудня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов 'язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1- 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно положень ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до п. 9 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов 'язків, а також запобігання ризикам зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК.
Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У розумінні ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.
Окрім того, як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05 від 11.07.2006р.) одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою. Аналогічні висновки зроблено Європейським судом з прав людини в справх «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови».
В рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) вказано підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.
В п.85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.), зазначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» (№72967/01 від 01.03.2007 р.) - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обгрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.
Відповідно до висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» (№ 15217/07 від 12.03.2009 р.) національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
В Рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05 від 01.06.2006 р.) сказано, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
В п. 51 Рішенні ЄСРПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 р.) попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони грунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.
Як зазначено у окремій думці судді ЄСПЛ Калайджиєвої в рішенні «Шалімов проти України» від 04.03.2010 р.: будь-яка концепція «автоматичної законності» позбавлення свободи несумісна з принципами Конвенції і немає сумніву, що пункт 4 статті 5 Конвенції є процесуальною гарантією та засобом юридичного захисту проти такого тримання під вартою.
Що ж стосується ризику того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню досудового розслідування та судового розгляду, суд зазначає, що ризики не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою, що знайшло свої відображення в рішенні ЄСПЛ "Строган проти України", № 30198/11, § 97, 6 жовтня 2016 p.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі "Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, а також вказує на те, що перебуваючи на волі він зможе незаконно впливати на свідків, яким відомі або можуть бути відомі обставини скоєного кримінального правопорушення та потерілого в даному кримінальному провадженні , зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, оскільки з місця події зник і всіляко перешкоджав встановленню місця знаходження рушниці з якої здійснив пострі, шляхом введеення в оману орану досудового розслідування, а також може продовжити чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується неодноразовим притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння корисливх злочинів, а також вказує на те, що за місце реєстрації останній не проживає, неодружений, не має постійного місця роботи, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Натомість, до клопотання не додано доказів та під час розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 178 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 являється раніше не судимим, що спростовує наявність зазначеного слідчим ризику продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, слідчий суддя не вбачає підстав для зазначення слідчим в клопотанні ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження, оскільки підозрюваний з місця події зник та приховував від органу досудового розслідування місце знаходження рушниці, з якої винив постріл, оскільки із суті підозри та кваліфікації дій посилання на постріл із рушниці є незрозумілим. А з матеріалів долучених до клопотання слідує, що підозрюваний був затриманий о 21 годині 00 хвилин 10 грудня 2020 року, а події, у вчиненні яких пред`явлено підозру мали місце 10 грудня 2020 року о 12 годині 50 хвилин, безпосередньо після вчинення злочину.

При цьому суд враховує, що що ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, являється раніше не судимим, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями зазначеним в довідці Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області за вих.. № 316 від 11 грудня 2020 року , суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та на думку суду існує ризик того, що він може спробуватипереховуватись від органів досудового розслідування та/абосуду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 який вказав, що близько 2 тижнів тому ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку із потерпілим в приміщенні магазину СТ «Роксолана», в ході якої викрикував погрози, щодо пошкодження магазину шляхом підпалу; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 який вказує, що бачив як ОСОБА_5 пошкодив майно магазину СТ «Роксолана», шляхом підпалу; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 10.12.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який повністю визнав вину та повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 10.12.2020 в приміщенні магазину СТ «Роксолана» в с. Дмитрашківка по вул. Центральна, 73, в ході якого вилучено 2 скляні пляшки з під пива торгової марки «Оболонь світле», об`ємом по 0.5 л, з невідомою речовиною, з різким запахом, схожим на запах бензину.

Однак суд не вбачає підстав вважати доказом вчинення ОСОБА_5 інкриміногованого кримінального правопорушення протокол обшуку автомобіля марки «Оперль Вектра Б», в ході якого в багажному відділенні виявлено помаранчевий шланг довжиною близько 1 м., з різким запахом схожим на запах бензину; пошкоджену інструкцію до малокаліберної гвинтівки, а саме частина листів якої вирвана; пластикову каністру білого кольору з вмістом рідини з різким запахом, схожим на запах бензину, який вказаний слідчим, оскільки, з копії протоколу обшуку, який долучений до клопотання вбачається, що він датований 10 листопада 2020 року, що не збігається з датою вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також з його змісту сбачається, що обшук автомобіля проводився слідчим без ухвали слідчого судді, якою було б надано дозвіл слідчому на проведення огляду іншого володіння особи. Окрім того, до клопотання слідим не додано доказів виконання вимог ч. 3 ст. 233 КПК України щодо невідкладного звернення до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку та відповідної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в порядку ст. 233 КПК України до клопотання не долучено.
А тому, беручи до уваги, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а визнання вини обвинуваченим не може трактуватися як автоматичне встановлення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, оскільки до до винесення вироку він вважається таким, який не винуватий у вчиненні злочину, який йому інкримінується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого в частитині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є обґрунтованим, однак з урахуванням всіх передбачених ст. 178 КПК України обставин, з огляду на положення ст. ст. 177, 181, 194 КПК України вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишатимысце проживання із покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 8, 12 ч.1, 176-178, 181, 183, 194, 193, 196, 197, 202, 309, 369 ч.2, 370, 371, 372, 376 КПК, суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка, Піщанського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 10 грудня 2020 року, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 застосувати строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідочого, прокурора, суду, за першою вимогою;
2) не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
3) носити електронний засіб контролю;
4) утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні № 0000112 від 10 грудня 2020 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 після проголошення ухвали негайно доставити до місця проживання в с. Дмитрашківка, Піщанського (Тульчинського) району, Вінницької області, де звільнити з-під варти відповідно до положень ч. 3 ст. 202 КПК України.

Строк дії ухвали суду становить два місяці з 12 грудня 2020 року по 09 лютого 2021 року, включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Піщанського ВП Бершадського ВП ГУН у Вінницькій області.
Роз`яснити підозрюваного ОСОБА_5 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.
Піщанському ВП Бершадського ВП ГУН у Вінницькій області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрашківка, Піщанського (Тульчинського) району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, та закріпити на тілі підозрюваного ОСОБА_5 пристрій, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження, забезпечивши його від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 6 ст. 195 КПК України, відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: