Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/762/2020 Справа № 641/6991/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001590 від 14.07.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2020 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , навпроти другого під`їзду вказаного будинку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптових неприязних стосунків між ним та потерпілим, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_6 кулаком правої руки один удар в область щелепи зліва та один удар кулаком правої руки у область лівої брови потерпілого, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа зі зміщенням, перелому суглобного відростку нижньої щелепи зліва зі зміщенням, забійної рани на обличчі, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину визнав та пояснив, що 05 липня 2020 року в ході конфлікту наніс потерпілому два удари в щелепу та в область брови. Вказав, що конфлікт стався, оскільки він був у стані алкогольного сп`яніння, у скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи без його участі та у відповідності до норм ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_6 просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, морального та матеріального позову до ОСОБА_4 не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Суд вважає, що своїми діями, які виразились в умисному заподіянні потерпілому тілесного ушкодження середньої тяжкості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також що скоєний ним злочин згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, а також думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому міри покарання, суд приходить до висновку, про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язане з обмеженням волі із звільненням від відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України. Таке покарання на думку суду, є сумірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільних позовів у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши йому випробувальний термін на один рік і відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя - ОСОБА_1