Справа № 638/1432/20
Провадження №1-кп/638/1012/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові об`єднане судове провадження відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Золочівського району с.Рясне, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.02.2013 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.309, ч.1, ч.2 ст.185, ч.2 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

28.05.2013 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.229-6 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

23.10.2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 17.04.2019 року звільнений з ОВК №25 умовно-достроково на 4 місяці 27 днів,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

19 січня 2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 перебував біля ресторану «Рублевка», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 276-б. У ОСОБА_8 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого останній проник на територію ресторану «Рублевка», а саме переліз через огорожу, де помітив біля входу в ресторан балон «Двуокись углікіслотний СО2» газоподібний, «Криотехгаз УПК». ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пошкодив металеву огорожу ресторану, та замикаючий пристрій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вищевказаний «Двуокись углікіслотний СО2» газоподібний, «Криотехгаз УПК», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2231 від 30.01.2020 року складає 2300,00 грн.
В подальшому ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2300,00 грн.
Крім того, 02 березня 2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , зайшов до магазину «Сільпо» за адресою: м.Харків, пр.Л.Свободи буд.30, де в районі прикасової зони знаходиться магазин товарів для тварин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Біля прилавку вказаного магазину ОСОБА_8 побачив мішок з кормом для собак «VD Can Gastro-intest 14kg» білого кольору. У цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що реалізатор вказаного магазину не звернув уваги на протиправні дії останнього, маючи не погашену судимість за вчинений раніше корисливий злочин, ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, взяв біля прилавку магазину «Purina ProPlan» мішок корму для собак «VD Can Gastro-intest 14kg», належного ФОП ОСОБА_10 , який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5539 від 13.03.2020 року становить 1851,93 грн.
Шляхом переміщення мішку корму для собак «VD Can Gastro-intest 14kg» ОСОБА_8 вийшов з приміщення магазину «Сільпо» разом з вказаним товаром, не сплативши грошові кошти за вказаний товар. Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втік, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши ФОП ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1851,93 грн.
Крім того, 11.06.2020 року близько 15 години 03 хвилини, перебуваючи у торговому залі магазину «Епіцентр-К», розташованого за адресою: м.Харків, вул. Архітекторів, буд7, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, взяв з полиці торгового залу магазину «Епіцентр-К» сардину філе в олії фірми «ТМ KAIJA» вагою 170г у кількості 10 одиниць, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №100 від 20.06.2020 року 58 грн. 68 коп. кожна, загальною вартістю 565,80 грн., тунець натуральний «ТМ KAIJA» вагою 240г у кількості пяти одиниць, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №100 від 20.06.2020 року 54,20 грн. кожна, загальною вартістю 271,00 грн., тунець цілий в олії фірми «ТМ KAIJA» вагою 185г у кількості п`яти одиниць, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №100 51,00 грн. кожна, загальною вартістю 255,00 грн., а всього на загальну суму 1091,80 грн., та сховав собі у рюкзак. Після чого пройшов зону касового контролю, не оплативши вищезазначений товар, вийшов з магазину, однак з причин, що не залежали вій його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був зупинений співробітниками служби охорони супермаркету.
У судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину у вчиненні злочинів визнав повністю, пояснивши, що у січні 2020 року він знаходився поблизу ресторану «Рублевка» по вул.Клочківській та переліз через огорожу, щоб щось викрасти. Побачив газовий балон та викрав його, пошкодивши металеву огорожу та замикаючий пристрій. Після цього в березні викрав мішок собачого корму з магазину, який розташований в приміщенні магазину «Сільпо» по пр.Л.Свободи. Також повідомив, що у червні з магазину Епіцентр викрав консерви, однак був затриманий співробітниками охорони магазину. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185,ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами (ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України) та тяжким злочином (ч.3 ст.185 КК України), відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставини, яка обтяжує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, вчинив злочини у короткий строк після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, неодружений, не працює, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» перебуває зжовтня 2004 року з діагнозом «синдром залежності - Полінаркоманія»; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався, за місцем мешкання характеризується задовільно, згідно досудової доповіді Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр Пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочинів, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку про призначення покарання у межах санкції інкримінованих статей, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого виду чи розміру покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_8 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання
-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2,6 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 942,00 грн. на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №2231 від 29.01.2020 року, 1634,00 грн. на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №5539 від 12.03.2020 року, а всього стягнути 2576 (дві тисячі п`ятсот шість) гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.01.2020 року на балон «Двуокись углікіслотний СО2» газоподібний, ГОСТ 8050-85, ТОВ «Криотехгаз УПК» з гелієвим газом, темно сірого кольору, з редуктором.

Речовий доказ балон «Двуокись углікіслотний СО2» газоподібний, ГОСТ 8050-85, ТОВ «Криотехгаз УПК» з гелієвим газом, темно сірого кольору, з редуктором залишити ОСОБА_9 .
Речові докази СД диск з написом «Lpro 700mb 80min RFD90M-79961» та «Відео 2»; ларезний диск фірми «O-Fiz» з відеозаписом з внутрішніх камер відеозапису супермаркету «Сільпо»; диск «Lpro» з відеозаписом з камер спостереження ресторану «Рублевка» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази - сардина філе в олії фірми «ТМ KAIJA» вагою 170г у кількості 10 одиниць, тунець натуральний «ТМ KAIJA» вагою 240г у кількості пяти одиниць, тунець цілий в олії фірми «ТМ KAIJA» вагою 185г у кількості п`яти одиниць залишити ТОВ «Епіцентр К».
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1