Номер провадження: 11-кп/813/1249/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_15 , на вирок Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2019 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шкільне, Сімферопольського району, АР Крим, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.12.2009 року Приморським районним судом за ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2, ст. 263 ч.1, ст. 186 ч.2 КК України до 2 років шести місяців позбавлення волі; 28.12.2011 року Приморським районним судом за ст. 186 ч.2 із застосуванням ст. 69 КК країни до 1 року 10 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано 2 місяці позбавлення волі, остаточно призначене покарання у вигляді двох років позбавлення волі,-

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання:

-за ч.3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, що належать йому на праві приватної власності, у дохід держави.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`яти) років, з конфіскацією всього майна, що належать йому на праві приватної власності, у дохід держави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме: з 08.02.2016 року до моменту оголошення вироку, а саме: 03.04.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишено без змін, обчислюючи початок строку відбування покарання з моменту фактичного затримання, тобто 08.02.2016 року.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кілія, Одеської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 24.06.2009 року Кілійським районним судом Одеської області до 4 років позбавлення волі, -

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання:

-за ч.3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, що належать їй на праві приватної власності, у дохід держави.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_10 за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, з конфіскацією всього майна, що належать їй на праві приватної власності, у дохід держави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_10 строк її попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме: з 08.02.2016 року до моменту оголошення вироку, а саме: 03.04.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою залишено без змін, обчислюючи початок строку відбування покарання з моменту фактичного затримання, тобто 08.02.2016 року.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належать йому на праві приватної власності, у дохід держави.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 відраховано з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме: з 08.02.2016 року до 14.04.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком вирішено також питання щодо речових доказів та цивільного позову.

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених суддею.
Вироком Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2019 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними в тому, що вони 05.01.2016 року, приблизно о 20:00 годині, знаходячись біля ринку «Привоз», познайомились та розпивали спиртні напої з ОСОБА_16 , де під час бесіди, у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 винник злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_16 . Розподіливши ролі між собою, ОСОБА_10 прослідувала за ОСОБА_16 до його квартири та приблизно о 20:40 годин, під приводом сходити до туалету, ОСОБА_10 проникла до місця мешкання ОСОБА_16 до квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 , в свою чергу, вступив в зговір з невстановленою особою, та знаходився у дворі будинку ОСОБА_16 . ОСОБА_10 інсценувала напад на неї з боку ОСОБА_16 , під час якого, гучно кричала та кликала на допомогу, потім відчинила вхідні двері в квартиру з середини, чим надала можливість ОСОБА_9 проникнути до квартири ОСОБА_16 , а невстановлена особа проникнула до квартири через вікно, де ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановлена особа застосувавши до ОСОБА_16 насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у нанесені ударів ногами та руками по різним частинам тіла, відкрито заволоділи телевізором «Sony» KDL - 32S3000, вартістю 15000 грн., який перебував у володінні ОСОБА_16 . Після вчинення злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та невстановлена особа, з викраденим майном з місця вчинення злочину втекли та розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_16 матеріальну шкоду в сумі 15000 грн.

Своїми умисними діями, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 186 КК України відкрите викрадання чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 визнані винними в тому, що вони 08.02.2016 року, приблизно о 03:00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_17 розпивали алкогольні напої. ОСОБА_10 вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та невстановленою особою, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , скоїли напад на останнього застосувавши до нього насильство, що виразилось в нанесені удару каменем по голові, ударів руками по обличчю, та іншим частинам тіла, ударів ногами по тулубу та удушення, від чого ОСОБА_17 неодноразово втрачав свідомість, чим спричинили ОСОБА_17 легкі тілесні, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Далі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена особа, скориставшись безпорадністю ОСОБА_17 відкрито заволоділи його майном, на загальну суму 8 250 грн. Викраденим майном ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена особа розпорядились на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_17 матеріальну шкоду в сумі 8 250 грн.

Своїми умисними діями, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погоджуючись із прийнятим суддею рішенням обвинувачена ОСОБА_10 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_15 подали апеляційні скарги.

-обвинувачена ОСОБА_10 , вказує, що під час розгляду провадження порушено її процесуальні та конституційні права, оскільки судом не надано час для підготовки до судових дебатів. Просить вирок суду скасувати та повернути кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

-захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_12 , вказує, що вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважає, що показання учасників провадження та інші докази по справі не підтверджують обставини стосовно наявності у обвинувачених умислу на здійснення нападів з метою заволодіння майно та наявність відповідної попередньої змови між ними. Факт змови вважає не доведеним у ході судового розгляду та не описаний у оскаржуваному вироку суду. Жодного доказу, який би підтверджував зазначений факт, стороною обвинувачення до суду не надано. Зазначає, що покази обвинувачених жодного умислу на вчинення кримінальних правопорушень не мають, свідків даних подій стороною обвинувачення не надано. Вказує, що судом невірно викладено покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 стосовно кількості осіб, яких вони бачили із телевізором, прикмет жінки та обставин продажу телевізора. Покази не підтверджують обставини викладені у обвинувальному акті. Зазначає, що судом у ході розгляду справи встановлено, але не надано належної правової оцінки тому факту, що потерпілою від викрадення телевізора Є ОСОБА_21 , оскільки вона була його власником.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

-обвинувачений ОСОБА_9 , вважає, що в порядку ст. 409 КПК України судом першої інстанції здійснено неповно судовий розгляд, який виразився в тому, що судом відхилена подача клопотань, а висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, оскільки судом взято до уваги лише покази потерпілого, при цьому проігноровані покази свідків. Зазначає, що судом порушено право на захист, невірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та штучно завищено тяжкість скоєного злочину, у зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню через невиправдане тяжке покарання.

Просить вирок суду скасувати та повернути кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

-захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_15 вказує, що вирок суду є несправедливим, не об`єктивним таким, що ґрунтується лише на суб`єктивних припущеннях, а не на належним чином доведених обставинах і таким, що повною мірою порушує його права та інтереси. Вважає, твердження суду першої інстанції про те що саме ОСОБА_11 на ряду з ОСОБА_22 та ОСОБА_10 завдав ударів потерпілому є повною мірою безпідставиним, повністю надуманим і таким, що повністю не відповідає дійсності. Вказує, що висновки суду про те що обвинувачений ОСОБА_11 був у злочинній змові із обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та мав намір заволодіти майном потерпілого, повною мірою не відповідають дійсності і не підтверджено взагалі, жодними матеріалами справи. Зазначає, що судом проігноровано і не прийнято до уваги як доказ позитивної характеристики обвинуваченого ОСОБА_11 складену і підписану сусідами по вулиці, де мешкає обвинувачений.

Просить вирок суду скасувати в частині визнання ОСОБА_11 винним вчинені злочину та призначеного покарання.

В запереченнях представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 вказує, що вимоги викладені в апеляційних скаргах є безпідставними та необґрунтованими. Посилається на те, що районним судом з`ясовані обставини злочину, надана оцінка доказам, та відповідно до ст. 94 КПК України за результатами розгляду ухвалений законний, обґрунтований та вмотивований вирок.

До початку апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від розгляду поданої ним апеляційної скарги та апеляційної скарги свого захисника, що також було підтримано захисником ОСОБА_12 .

Обвинувачена ОСОБА_10 також відмовилася від поданої нею апеляційної скарги, що було підтримано її захисником ОСОБА_13 .

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_12 які підтримали заявлені обвинуваченим клопотання, думку прокурора, представника потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_23 , які не заперечували проти задоволення заявленого клопотання; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною першою ст. 403 КПК України, передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник ОСОБА_13 , а також обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_12 , відмовилися від поданих в їх інтересах апеляційних скарг та просили провадження закрити.

Інші учасники судового провадження не заперечували проти відмови від апеляційних скарг обвинуваченими та закриття провадження за цими скаргами.

Згідно з ч. 2 ст. 403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

У зв`язку з тим, що інші учасники судового провадження не заперечували проти відмови від апеляційної скарги обвинуваченими апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 403, 405, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_12 , обвинуваченої ОСОБА_10 від поданих ними апеляційних скарг на вирок Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2019 року та закрити апеляційне провадження за цими скаргами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4