Номер провадження: 11-сс/813/1832/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2020 року, залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених ним у заяві, датованій 19.10.2020 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скаржником не надано відомості, які б підвереджували, ОСОБА_5 факт подання заяви від 19.10.2020 року до Одеської місцевої прокуратури № 2 та що ця заява містить відомості про кримінальне правопорушення.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною.
Доводи обґрунтовує тим, що він не зобов`язаний приходити до органу влади та вишукувати уповноважену особу, аби їй особисто вручити заяву про злочин. Вказує, що скарга стосується бездіяльності посадових осіб у вигляді ненаданні відповіді на заяву про злочин.
Просить, ухвалу суду скасувати та винести нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду, учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явилися, про причини неявки не повідомили. В поданій до апеляційного суду апеляційній1 скарзі ОСОБА_5 просив провести розгляд за його відсутності.

Зважаючи на наведені вище обставини, апеляційний суд на підставі вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі сторін та у відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження та надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів провадження 19.10.2020 року ОСОБА_5 , звернувся до Одеської місцевої прокуратури № 2 з заявою про злочин, який на його думку полягає у внесені завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу. Зокрема вказав, що 13.08.2020 року зареєстрував звернення в «Урядовому контактному центрі» за номером АР- 11080505, однак у невстановлені дату та час, невстановлена посадова особа ГУНП в Запорізькій області прикріпила до вищезазначеного електронного звернення файл, який намагались видалити за файл відповіді, що на його думку не є належною відповіддю. Просив в порядку ст. 214 КПК України внести відомості про скоєне кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст. 366 КК України та надати витяг з ЄРДР на його електронну пошту.
В подальшому, в зв`язку з невнесенням відомостей за його заявою до ЄРДР, ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 19.10.2020 року.
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя вірно встановив фактичні обставини провадження, зазначив положення кримінального процесуального закону, якими слід керуватися при розгляді скарги та прийшов до вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.
При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність визначених кримінальним процесуальним законом правових підстав для внесення поданої ОСОБА_5 заяви до Єдиного реєстру досудового розслідування, оскільки зазначена заява не містить викладу обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення відповідними посадовими особами.
Водночас апеляційний суд вважає вірними посилання слідчого судді на те, що не можуть бути прийняті до уваги як на підтвердження обставин скоєння правопорушення незрозумілість ОСОБА_5 наданої йому відповіді.
В поданій ОСОБА_5 апеляційній скарзі апелянтом не наведено жодних обставин, які вказували на незаконність прийняття слідчим суддею рішення за результатами розгляду його скарги та в тому числі допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які вказували на необхідність скасування оскаржуваної ухвали.
При цьому, апеляційний суд вважає вірними посилання слідчого судді на не підтвердження ОСОБА_5 обставин подання ним до Одеської місцевої прокуратури №2 заяви про скоєння правопорушення, з урахуванням відсутності підтверджень відправлення такої заяви та ненадання таких доказів ОСОБА_5 під час розгляду слідчим суддею цієї скарги.
На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заява ОСОБА_5 про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за вказаною кваліфікацією має передувати встановленню об`єктивних даних щодо наявності хоча б одного із елементу складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, що вказувало на відсутність підстав для задоволення скарги останнього.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає прийняте слідчим суддею рішення про залишення без задоволення скарги на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є такою, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.
Приймаючи до уваги наведене, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4