ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року у задоволенні клопотань захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на домашній арешт було відмовлено, клопотання прокурорів про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задоволено.
Продовжено застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 8 серпня 2020 року включно.
Також запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено до 08 серпня 2020 року і обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , судове рішення щодо яких в апеляційному порядку не оскаржується.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, він офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, та постійного джерела доходу, перебуваючи під домашнім арештом за кримінальним провадженням, вчинив інший кримінальний корисливий злочин, і з врахуванням стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, існують ризики, що він може переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Також суд зазначив, що твердження сторони захисту, що не існує ризику того, що обвинувачені будуть переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки вони мають міцні соціальні зв`язки, тривалий час перебувають під вартою, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим у разі доведеності провини кожного з них, не свідчать про наявність у останніх перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищезазначеним ризикам. Крім того, тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю (справа є об`єднаною з трьох кримінальних проваджень), великою кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу.
Не визнав суд і підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, на те, що суду стороною обвинувачення не надано на цей час беззаперечних доказів винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, так як питання винуватості особи та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не було враховано факту відсутності письмового клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Звертає увагу, що 29 січня 2020 року Дніпровським апеляційним судом розглядалась по даній справі апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та колегією суддів було вказано щодо недопустимості зловживання процесуальними правами та незаконності подання усного клопотання про продовження запобіжного заходу та звернуто увагу прокурора, що у разі подання повторного усного клопотання про продовження запобіжного заходу та його задоволення судом першої інстанції Дніпровським апеляційним судом дана ухвала буде скасована як незаконна. Проте прокурором вчергове подане усне клопотання про продовження запобіжного заходу, яке було задоволено судом.
Також апелянт зазначає, що у клопотанні та ухвалі суду мали місце лише посилання на ризики, які були вказані під час досудового розслідування: ризик переховування від суду, вчинення інших злочинів та вплив на свідків. Але суд не звернув увагу, що ризик переховування від суду взагалі не доведено, та не надано доказів про наявність у підозрюваного негативної репутації, адже він раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувають кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0001778, № 0001950, № 0002270 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
З матеріалів провадження убачається, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Судом першої інстанції в судовому засіданні, яке розглядалось 10 червня 2020 року, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .
Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Колегія суддів вважає, що, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , з урахуванням стадії процесу, коли свідки обвинувачення ще не допитані, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, перебуваючи під домашнім арештом за кримінальним провадженням, вчинив інший кримінальний корисливий злочин.
До того ж, 13 серпня 2019 року ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0001778 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на нічний час із забороною залишати місце мешкання з 22-00 год. до 06-00 год., але підозрюваний цей запобіжний захід порушив та знову йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину під час іспитового строку, встановленого вироком суду, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 року до останнього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки вказані ризики були зазначені прокурором у клопотанні, встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а твердження захисника про те, що прокурором не надано доказів про наявність у підозрюваного негативної репутації, адже він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Доводи захисника щодо відсутності доказів обгрунтованості обвинувачення його підзахисного не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є завданням судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Що стосується посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення, в порушення вимог КПК України, не було надано письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції, продовжуючи ОСОБА_8 строк тримання під вартою, керувався саме ч.3 ст.331 КПК України, відповідно до якої, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Безпідставними також є й посилання захисника в апеляції на те, що 29 січня 2020 року Дніпровським апеляційним судом під час апеляційного перегляду попередньої ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 колегією суддів було вказано на незаконність подання прокурором усного клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки у даній ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2020 року зазначено, що доводи апеляційної скарги захисника про те, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було подано у письмовій формі з обґрунтуванням наявності ризиків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дана обставина не є підставою для відмови в задоволенні клопотання, так як КПК України не передбачає чіткого визначення форми звернення у судовому провадженні у першій інстанції, а тому клопотання учасників судового провадження викладаються як в усній, так і письмовій формі.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
З огляду на викладене, підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4