Справа № 471/654/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2020 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 10.08.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с. Кам`яно-Костувате Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, що має середню освіту, не одружений, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляд слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло зазначене клопотання.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2020 року, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де біля паркану (зі сторони вулиці) даного домоволодіння знаходився автомобіль DAF AS 95 XF білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , бувший у використанні, котрий належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння даним автомобілем.

Реалізуючи задумане, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля DAF AS 95 XF д.н.з. НОМЕР_1 , двері якого були незачинені та в замку запалення якого знаходився ключ, не маючи ніякого права та будь-якої згоди від власника, проник всередину автомобіля, завів двигун та поїхав з місця вчинення злочину, тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем. Після чого, керуючи даним автомобілем та рухаючись по вул. Центральній в с. Кам`яно-Костувате Братського району, не впоравшись з керуванням допустив з`їзд автомобіля з проїзної частини в кювет.

11.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено наявність ризиків для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а саме ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи із обставин, якими воно обґрунтовується.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав про визнання ним вини у вчиненні інкримінованого злочину та що він у вчиненому розкаюється, переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню наміру не має.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти обрання міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, вказуючи на недоведеність ризиків, вказаних у клопотанні.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя приходить на наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській областізнаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 10.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_5 .

11.08.2020 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

11.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та дав відповідні показання.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Згідно з положеннями ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, що підтверджується даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.08.2020 року, протоколів огляду місця події від 10.08.2020 року та від 11.08.2020 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.08.2020 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 11.08.2020 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 11.08.2020 року.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, відповідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачена відповідальність, зокрема і у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

Прокурор зазначив, що на даний час наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сама по собі суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому, слід відмітити, що, у цій ситуації, тяжкість покарання хоча і не є самостійною підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до підозрюваного запобіжний захід.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань зазначених осіб у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань потерпілого та свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та потерпілим може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Таким чином ризик впливу на свідків на даній стадії провадження є реальним.

Щодо ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, даний ризик є реальним з огляду на зміст характеристики ОСОБА_5 за місцем проживання, де він характеризується негативно, як особа, схильна до правопорушень.
Відтак, встановлені в провадженні обставини свідчать про те, що заявлені прокурором ризики на даний час є реальними.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, вважаю, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, оскільки жодна особа не висловила бажання поручитись за підозрюваного, особисте зобов`язання не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, крім того, за існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, такий запобіжний захід є недостатнім.

При цьому слідчий суддя оцінює в сукупності й інші дані про особу підозрюваного, те що він раніше не судимий, живе з матір`ю та чотирма іншими братами та сестрами, при цьому єдиний з них досяг повноліття та має змогу працювати. Постійного джерела доходу він не має, проте за змістом характеристики працьовитий, на життя заробляє підробітками. За такого, вважаю за можливе клопотання слідчого задовольнити частково, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, що дасть змогу підозрюваному працювати, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 181, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, до 13 жовтня 2020 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2. повідомляти про зміну місця свого проживання та роботи слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження;

3. не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає (с. Кам`яно-Костувате Братського району Миколаївської області) без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Негайно звільнити з-під варти в залі суду ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст.208 КПК України.

Строк дії ухвали 2 (два) місяці, а саме до 13 жовтня 2020 року включно.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1