Справа №639/4650/20
Провадження №1-в/639/611/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_5 .
Представник установи виконання покарань та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд подання за їх відсутності, що згідно вимог ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для розгляду зазначеного подання.
Прокурор Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення вимог подання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення цього подання, з огляду на таке.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Під час звільнення від відбування покарання з випробуванням останній вчинив нові злочини, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України, та був засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2019 року до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2015 року та визначено у розмірі 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирок набрав законної сили 29.12.2019 року.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України, в редакції, чинній з 01.07.2020 року, санкція цієї статті передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до п*яти років.
В той же час до ч.2 ст.307 КК України щодо кваліфікуючої ознаки та санкції статті зміни внесені не були.
Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
На підставі викладеного, має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, як призначене ОСОБА_5 покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2015 року, так і покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2019 року.
При цьому суд зазначає, що оскільки до знову призначеного покарання за останнім вироком суду відносно ОСОБА_5 призначено частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком в розмірі 1 року позбавлення волі, що не перевищує санкцію ч. 2 ст. 309 КК України в редакції, що діє на теперішній час, фактичний розмір призначеного покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2019 року не змінюється.
За таких обставин, подання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Подання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 задовольнити.
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2015 року привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_5 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2019 року привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_5 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2015 року та визначити остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного його затримання, а саме з 28.11.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, протягом того ж строку після отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1