16.07.2020 Єдиний унікальний номер 205/5270/20
Єдиний унікальний № 205/5270/20
Провадження № 1-кс/205/995/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх, неповнолітніх чи недієздатних осіб не має, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 03 березня 2011 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений з Райковської ВК № 73 по відбуттю строку покарання;

- 09 лютого 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком на 7 років 5 місяців з конфіскацією майна. Зарахування за ч. 5 ст. 72 КК України з 09 травня 2016 року по 03 лютого 2020 року звільнений із зали суду по відбуттю покарання,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001597 від 14 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 близько 21 годин 00 хвилин, 13.07.2020 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Докучаєва, біля буд. № 33, побачив раніше не знайому ОСОБА_7 , з якою познайомився та почав спілкуватись. В останньої при собі знаходився чорний рюкзак, який матеріальної цінності для останньої не несе. Побачивши його у ОСОБА_6 , раптово виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_7 .

В якості предмету свого злочинного посягання ОСОБА_6 визначив вищевказаний рюкзак, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1 050 гривень та мобільний телефон «SAMSUNG J-7 2016 DUOS» Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 рожевого кольору, вартістю 1200 гривень та паспорт громадянина України на ім`я потерпілої.

В подальшому, в ході спілкування ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , потерпіла передала вищезазначений рюкзак з вмістом підозрюваному для зберігання під час її відсутності, відійшовши при цьому на відстань, від останнього для справлення природньої потреби.

В цей час, реалізуючи свій кримінально протиправний намір, ОСОБА_6 у тому ж місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих та потерпілої, тримаючи в руці вищезазначений рюкзак з зазначеним вмістом, з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, розпорядившись майном, яким таємно заволодів, на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2 250 гривень.
Умисні дії ОСОБА_6 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

14 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
15 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на ч. 2 ст. 185 КК України.
Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти пред`явленої підозри заперечували, зазначивши, що грабіж не вчиняв, заперечуючи проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки підозрюваного, просили слідчого суддю обрати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою та призначити домашній арешт, мотивуючи тим, що підозрюваний має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення; протокол огляду місця події від 13 липня 2020 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , рапорт про фактичне затримання ОСОБА_6 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події від 13 липня 2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол затримання ОСОБА_6 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який уточнив відомості, що до даної події та механізм своїх протиправних дій; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка уточнила механізм та обставини даної події, протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який уточнив відомості, що до даної події та механізм своїх протиправних дій.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконного впливу на потерпілу, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень), оскільки ОСОБА_6 не має постійного та зареєстрованого місця проживання на території м. Дніпра або Дніпропетровської області, та офіційного і постійного місця роботи не має, раніше засуджений за аналогічні злочини Житомирським районним судом Житомирської області та Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, тому наявний ризик того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий, є уродженцем Житомирської області, де і зареєстрований.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень) оскільки підозрюваний є особою раніше засудженою за вчинення кримінальних правопорушень, вчинив новий умисний злочин, не має постійного офіційного джерела доходу, а отже, наявний ризик того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідка.

Обґрунтовуючи наявність такого ризику, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, зокрема, те що він, будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням майна, вчинив аналогічний злочин. Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний знову не вчинить інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.
Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаного ризику та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.
Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаному кримінальних правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування обмежувального заходу.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваного незаконно впливати на потерпілу та свідка, а також наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Відповідно до 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий. Таким чином не можна ототожнювати мету запобіжного заходу, який застосовується до особи, із покаранням за вчинення злочину, якщо вина підозрюваного у скоєнні останнього буде доведена у передбаченому законом порядку.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи те, що підозрюваним потерпілій повернуто усі викрадені речі, та яка до нього претензій не має, особу підозрюваного, а також те, що він раніше засуджений за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, офіційно не працює, зареєстрованого місця проживання у м. Дніпрі не має, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 42 040 гривням 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 23 години 00 хвилин 11 вересня 2020 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу визначити у розмірі, що становить 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривням 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: _________________ року.

___________________________/____________________/