Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/295/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Виноградів об`єднане в одне кримінальне провадження, зокрема кримінальне провадження відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001199 від 25.11.2018 року, кримінальне провадження відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000858 від 13.09.2019 року та кримінальне провадження відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000840 від 13.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , угорця, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого Вироком Виноградівського районного суду від 13.01.2020 року за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України-

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що близько 04.00 години 12 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вулиць Маяковського та Заводської в с. Пийтерфолво Виноградівського району, побачивши перед собою ОСОБА_7 , який рухався попереду у попутному напрямку, умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу, вирішив відкрито заволодіти його майном. Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, умисно, скориставшись темною порою доби та відсутністю сторонніх осіб, швидкою ходою наблизився до потерпілого з заду та, застосовуючи насильство небезпечне для здоров`я потерпілого, наніс йому удар стиснутим кулаком руки в область голови, внаслідок якого ОСОБА_7 не втримавши рівновагу впав на землю.

ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії пов`язані з нападом з метою заволодіння чужим майном, наніс не менше двох ударів кулаками рук та 1 удар ногою потерпілому ОСОБА_7 в область тулуба та голови, висловивши при цьому протиправну вимогу у погрозливій формі видати наявні цінності. Після чого, ОСОБА_4 відкрито забрав з правої кишені штанів ОСОБА_7 належні йому мобільний телефон «Samsung Galaxy J3 Duos» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2500 (дві тисячі п`ятсот гривень), із сім-карткою оператора «Кивїстар» вартістю 25 (двадцять п`ять) гривень, та грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі гривень), чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4525 (чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) гривень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 126 від 23.08.2018, ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої черепної мозкової травми із забоєм головного мозку, яке спричинило розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів але не більше 21 дня і за цією ознакою, у відповідності з п. 2.3.1 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Крім того, 11 вересня 2019 близько 16 години, ОСОБА_8 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, зайшов на територію ЗОШ І-ІІІ в с. Тисобикень, по вул. Ілони Зріні 95, звідки таємно викрав велосипед марки «Discovery», салатового кольору, вартість якого згідно висновку експерта - товарознавця становить 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень і з викраденим зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, 14.11.2018 року близько 20 години ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, увійшов в коридорне приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Салют», вартість якої згідно висновку експерта №11/19 від 04.01.2018, становить 1585,33 гривень та в подальшому з викраденим зник спричинивши потерпілій ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на зазначену суму.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.187, та ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень та просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.187 КК України є правильною, оскільки останній вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»(із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, вчинених умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше судимий, за вчинення кримінального правопорушення проти власності, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікарів нарколога, психіатра на «Д» обліку не перебуває, негативну характеристику за місцем проживання.

Виходячи з викладеного, враховуючи думку потерпілих, викладених в адресованих суду заявах, які щодо виду і міри покарання покладається на розсуд суду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст.187, та ч.2 ст.185 КК України, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на вчинення раніше корисливого кримінального правопорушення, відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 засуджений 13.01.2020 року Виноградівським районним судом ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі. Між тим, під час даного судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 винний в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення вказаного попереднього вироку.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом часткового складання призначених покарань.

При призначенні покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, вчинене ОСОБА_4 , до постановлення Вироку Виноградівського районного суду від 13.01.2020 року, за ч.2 ст.185 КК України, а кримінальні правопорушення, передбачене ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України вчинене ОСОБА_4 після постановлення такого.

З урахуванням наведеного, покарання ОСОБА_4 за цим вироком, слід призначити із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Виноградівського районного суду від 13.01.2020 року та остаточно визначити покарання за сукупністю вироків за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч.6 ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі-відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 -необирався.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.187, та ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 70 КК Укpаїни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до визначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду від 13.01.2020 року та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох місяців) позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Речові докази у справі, а саме:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy J3 Duos», світлого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім-карткою оператора «Кивїстар» (а.п.11)-повернути власнику ОСОБА_7 ;

- велосипед марки «Discovery», салатового кольору, спортивного стилю (а.п.24)-повернути власнику ОСОБА_11 ;

- велосипед марки «Салют» (а.п.12-14)-повернути власнику ОСОБА_10 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1