ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1704/20 Доповідач ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002896 від 23.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0002896 від 23.08.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишено без задоволення.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підозрюваного ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Встановлено строк дії ухвали до 25.10.2020.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді, прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 про відмову у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за підозрою за частиною 2 статті 186 КК України скасувати; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що обраний запобіжний захід є занадто м`яким та не співрозмірним зі злочином, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

Прокурор вважала, що при розгляді клопотання про тримання під вартою стороною обвинувачення було доведено, що підозра відносно ОСОБА_7 є обґрунтованою, а вина останнього підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом затримання у порядку статті 208 КПК України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Одночасно, судом залишено поза увагою ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив злочин у групі з ОСОБА_9 відносно потерпілого, який є інвалідом 2 групи. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зухвало наносили ушкодження потерпілому його ж палицею.

Крім цього, місця реєстрації ОСОБА_7 взагалі не має, у м. Харкові проживає на тимчасовій адресі.

Судом обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак при його обранні, судом не в достатній мірі враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватості у вчиненні злочину, та вважав, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя посилався на те, що слідчий обмежився лише переліком законодавчих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, водночас не довів їх достовірність та неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього, останнім не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, зможе найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, суд вважає недоведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків, зокрема, дані про те, що ОСОБА_7 має намір переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені. Також, слідчий суддя вважав, що не обґрунтовано та не доведено, що подальше розслідування кримінального провадження неможливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою.
З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до частини 1 статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з огляду на те, що останній має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце роботи, зареєстрованого місця проживання не має, а також з урахуванням його процесуальної поведінки після оголошення підозри, погоджується й апеляційний суд.
Під час апеляційного перегляду прокурором також не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , аніж тримання під вартою, не забезпечить його процесуальну поведінку.
За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: