Справа №487/5341/20
Провадження №1-кс/487/5683/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій зазначив, що 14.09.2020 за вх. №2296-П3 подав слідчому, в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву в порядку ст. 214 КПК України про вчинення злочинів, передбачених ст. 383, ч. 2 ст. 366 КК України, але витяг з ЄРДР до цього часу не отримав. Враховуючи, що минув строк, визначений законом для розгляду заяви, повідомлення про прийняте рішення він не отримав, вважає це прийняттям рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР. Просив зобов`язати слідчого не пізніше 2-х днів після одержання ухвали слідчого судді розглянути заяву від 14.09.2020, задовольнити її як за наявності відповідних підстав, якими є ст. 55 Коенституції України, ст. 13 Конвенції, ст. 2 Пакту, надати витяг з ЄРДР і пам`ятку про права потерпілого.

ОСОБА_3 не був присутнім в судовому засіданні, від його представника - адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги без участі ОСОБА_3 та його представника.

Представник ТУ ДБР у м. Миколаєві до судового засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, що у заяві ОСОБА_3 від 10.09.2020, вх. №2296-П3 від 14.09.2020, поданої до ТУ ДБР у м. Миколаєві, заявник просить внести відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Як зазначено в заяві ОСОБА_3 , 3 жовтня 2019 до ЄРДР були внесені з заяв і повідомлень невідомих осіб завідомо неправдиві відомості про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме: в жовтні 2019 були перераховані 2 000 0000 грн. з рахунку ДП "Радгосп "Виноградна долина" на рахунок ТОВ "Ролінс", а також за договором про надання поворотної фінансової допомоги були перераховані кошти з ДП "Радгосп "Виноградна долина", всього на 1.11.2019 перераховано 10 706 900 грн., ці перерахування були здійснені з відома першого заступника підприємства ОСОБА_3 . Ці завідомо неправдиві відомості були поширені державними службовцями державних органів, використані для розірвання трудового договору з ним, обвинувачення його у вчиненні особливо тяжкого злочину, проведення обшуку за місцем його реєстрації, в процесі якого поширені відомості та інформація про привласнення ним державних коштів не знайшли свого підтвердження. Внаслідок використання і поширення завідомо неправдивих відомостей, інформації про нього як про розкрадача державних коштів, було порушено конституційне право ОСОБА_3 на працю, заподіяно матеріальну і моральну шкоду.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 неможливо встановити наявність тих чи інших фактичних даних, які б свідчили про можливість вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Так, заявник вказує, що до ЄРДР були внесені відомості про вчинення злочину за ч. 3 ст. 191 КК України, на підставі неправдивих повідомлень невідомих осіб, які вказали про, нібито, його причетність до подій злочину, як першого заступника керівника підприємства ДП "Радгосп "Виноградна долина". Фактично зміст заяви ОСОБА_3 зводиться до заперечень його причетності до злочину, до незгоди зі звільненням з посади, яких недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

На підставі наведеного, слід відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньої до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 25.09.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1