гСправа № 187/30/20 Провадження №1-кп/0187/147/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження № 0000595 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудька Царичанського Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого молодшим комірником, одруженого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Підлужжя Верходніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Вранці 05.11.2019, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні складу ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», яке розташоване за адресою: вул. Б. Хмельницького, 1, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, вступив у попередню злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_4 , маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна.

З метою здійснення свого злочинного умислу, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно викрав з приміщення складу один ящик з продукцією, а саме: «Філе, напівфабрикат курчати бройлера охолоджений у вакуумній упаковці», вагою 18 кг 625 г, вартість якої відповідно до висновку експерта № 5843-19 від 24.12.2019 становить з ПДВ 2352 гривень, 15 копійок та завантажив її до автомобіля марки «Фургон Mercedes-Benz-Atego» р.н. НОМЕР_1 .

Того ж дня, відповідно до злочинної змови, ОСОБА_4 доставив вказану продукцію на торгівельну точку ФОП « ОСОБА_7 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , де розпорядився нею на власний розсуд.

Умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» спричинено матеріальний збиток на загальну суму 2 352 гривень, 15 копійок з ПДВ.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та погоджується з їх кваліфікацією. Пояснив, що дійсно, 05.11.2019 він запропонував ОСОБА_4 здійснити крадіжку продукції ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» з метою її реалізації та розподілу виручених коштів, на що останній погодився.

Перебуваючи в приміщенні складу ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він поклав один ящик з продукцією, а саме: «Філе», вагою 18 кг 625 г до автомобіля яким керував ОСОБА_4 . Виручені кошти з ОСОБА_4 вони поділили та витратили на власні потреби. Шкодує про вчинене та щиро розкаюється.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 05.11.2019 ОСОБА_3 запропонував вчинити йому крадіжку продукції ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» з метою її подальшої реалізації, на що він погодився.

Перебуваю на території складу ОСОБА_3 завантажив один ящик з продукцією, а саме: «Філе», вагою 18 кг 625 г, до автомобіля марки «Фургон Mercedes-Benz-Atego» яким він керував. Далі він поїхав розвозити продукцію. Того ж дня, ОСОБА_4 доставив вказану продукцію на торгівельну точку ФОП « ОСОБА_7 » та продав її даному підприємцю, за що отримав 1500 грн, які вони з ОСОБА_3 поділили навпіл по 750 грн. та витратили на власні потреби.

Шкодує про вчинене та щиро розкаюється.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив повідомлені підсудними обставини вчинення правопорушення. Пояснив, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 завдані збитки відшкодували та матеріальних претензій ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» до них не має. Не наполягає на суворому покаранні підсудних.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд пересвідчився, що позиція підсудних ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_6 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд допитав підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заслухав пояснення представника потерпілого та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим їх дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

Так ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, працевлаштований, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, раніше не судимий.

ОСОБА_4 має середню освіту, працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудними усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заданих збитків.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудним, судом не встановлено.

Суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правопорушення яке, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Таким чином, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання в межах санкції, визначеної за вчинений ними злочин у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання, судом не встановлено.

При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на них обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази по справі: CD-диск з відеозаписом зберігати в матеріалах провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (один) року обмеження волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (один) року обмеження волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1