Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/636/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2020 року колегія суддів Подільського районного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0002519, внесеного до ЄРДР 25.06.2018 року відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, дітей не маючого, працюючого вантажником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції закону № 2295- VI від 01.06.2010 року), -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 , перебував 25.06.2018 на протязі дня за місцем власного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому знаючи, що в кімнаті №2 вказаної квартири перебуває малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати останньої відсутня. Усвідомлюючи, що ОСОБА_10 перебуває в безпорадному стані, у ОСОБА_9 25.06.2018 в невстановлений час виник злочинний умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
З метою реалізації свого злочинного умислу 25.06.2018 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_9 , направився до кімнати №2 квартири АДРЕСА_2 , постукав у двері та після того як ОСОБА_10 відчинила вхідні двері, зайшов до кімнати та сів на ліжко. Після цього ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що малолітня ОСОБА_10 не розуміє характер та значення протиправних дій, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка через свій вік не здатна фізично чинити опір та уникнути злочинного посягання через свою фізичну та психічну слабкість, зняв з себе спідню білизну, оголивши свій статевий орган перед малолітньою потерпілою. Реагуючи на дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , злякавшись, забігла за крісло, після чого намагалася вибігти з кімнати, щоб покликати на допомогу. В цей час ОСОБА_9 схопив малолітню ОСОБА_10 за праву руку та силою повалив її на ліжко.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_9 , тримаючи малолітню ОСОБА_10 однією рукою за праву руку, а іншою тримаючи останню за рот, намагався задовольнити статеву пристрасть неприроднім орогенітальним способом, тим самим вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки малолітній ОСОБА_10 вдалося вирватися та втекти з кімнати на коридор квартири та забігти до іншої кімнати.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції закону № 2295- VI від 01.06.2010 року) не визнав, оспорив фактичні обставини та по суті пред`явленого обвинувачення показав, що 25 червня 2018 року він знаходився у себе в квартирі, приблизно о 13 год. 00 хв він пішов до сусідки, мами потерпілої, щоб сказати щоб вона не курила на балконі загального користування, бо сусіди жаліються що речі пахнуть цигарками. Підійшов до дверей, які були закриті, но не на ключ, кімнати, постукав і відкрив двері. Коли зайшов, то там була малолітня ОСОБА_11 , вона сиділа за комп`ютерним столом. Побачивши його, вона встала і почала з ним розмовляти, вона сказала, що матері немає дома, тоді він попросив її переказати мамі щоб та не курила на балконі на що вона почала кричати голосно та почала його виштовхувати з кімнати і вибігла на коридор, і він побіг також з кімнати до своєї кімнати, в якій пробув до 21 год. вечора. В гуртожитку усі громадяни можуть заходити до кімнат, коли в кімнатах нікого немає. Він не зрозумів що сталось з потерпілою, чому вона так себе повела. Заперечив, що вчиняв насильство по відношенню до потерпілої, яке йому інкриміновано слідством
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що вона сиділа за комп`ютером і почула стук в двері, це був сусід ОСОБА_9 . Він запитав у неї чи є мама дома на що вона відповіла що мама на роботі, він пішов і вона закрила двері. Через одну годину знову постукали і відкрили самі двері і зайшли в кімнату, це був обвинувачений, він спитав як її звати, вона відповіла що ОСОБА_12 , він спитав, що вона робить, вона сказала, що дивиться відео за комп`ютером. Він став перед нею, спустив штани, щоб було видно статевий орган, вона злякалась, підійшла до стільця, хотіла бігти, але спіткнулась і впала на диван. Він нахилився, однією рукою тримав її руку, а іншою закривав їй рота, наблизив їй свій статевий орган до рота. Вона відбивалась від обвинуваченого, вирвалась та побігла кликати на поміч, побігла до дверей сусідки ОСОБА_13 , подивилась чи він побіг за нею.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що 25.06.2018 року близько обіду, вона була вдома, почула крики, відчинила двері а там бігла ОСОБА_15 , в цей час вона побачила, як з кімнати №6 вибіг ОСОБА_16 , ОСОБА_17 була дуже налякана, тремтіла вся, тому вона забрала її додому, почала з нею говорити, але вона була в стані шоку і не могла багато розповісти. Потім вона пішла до кімнати ОСОБА_15 , перевірити що відбувається в кімнаті, там було зім`яте простирадло, на ліжку був безлад, біля порогу в кімнату ОСОБА_15 було взуття Гостряка ОСОБА_18 . Коли повернулася до своєї кімнати, то ОСОБА_15 розповіла, що до неї приходив ОСОБА_16 , щоб познайомитися, запитував як справи, коли прийде додому її мама. Потім повернувся в кімнату ще раз і почав її торкатися, сказав якщо вона буде кричати, то він її покарає, торкався її рук, ніг, намагався зняти штани та оголював інтимні місця свого тіла, в цей момент ОСОБА_15 вирвалась і побігла до неї в кімнату. На тілі ОСОБА_15 було видно сліди пальців рук на руках дівчинки, також подряпини на обличчі, її тіло все тремтіло.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , яка є матір`ю обвинуваченого, пояснила, що ОСОБА_9 є її рідним сином, у дитинстві у нього були порушення розвитку, відставав у навчанні від інших дітей, у нього погана пам`ять, також перебував на лікуванні з діагнозом «Даун». На її думку він не міг вчинити злочин, який йому інкримінують, дівчата у нього були, але одружений він ніколи не був.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що він знає обвинуваченого років 15, обвинувачений хороша, добра людина, конфліктів ніколи не було, спокійний, дій сексуального характеру за ним не помічав, стосунки із дівчатами в нього не складались. Потерпіла ОСОБА_15 знімала кімнату, цікава дівчина, його діти з нею не товаришували, вона звинувачувала його дітей, що вони чіплялися до неї.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , який є братом обвинуваченого, пояснив, що обвинувачений його брат, який добросовісна, довірлива людина, на психічні захворювання не страждає, працював охоронцем, відносини у нього із жінками були, симпатій до малолітніх дівчат не проявляв. Конфліктів із сусідами та матір`ю потерпілої у обвинуваченого не було. Обвинувачений не міг вчинити злочин, який йому інкримінується.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 153 КК України (в редакції закону № 2295- VI від 01.06.2010 року) повністю підтверджується наступними доказами, які містяться у кримінальному провадженні.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.06.2018 року встановлено, що громадянка ОСОБА_7 заявила, що 25.06.2018 року приблизно о 13 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив замах на задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши при цьому останній тілесні ушкодження. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.06.2018 року, встановлено, що на оглядовому приміщенні, на дев`ятому поверсі гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_4 знаходився громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був одягнений у футболку червоного кольору, джинси темно-синього кольору. У вищевказаного громадянина з лівої та правої руки зроблено змиви рук, крім того зроблено зрізи нігтів. Крім того, по ліву сторону знаходилась кімната біля входу до якої на підлозі знаходиться взуття, а саме: капці коричневого кольору. Зі слів ОСОБА_9 , вказані капці належать йому. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2018 року, встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу зображену на фотознімку під №1,а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка намагалась задовольнити з нею статеву пристрасть неприроднім способом. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку експертного дослідження №737 від 26.06.2018 встановлено, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено: садна на верхній повіці лівого ока, на підборідді зліва, задній поверхні правого плеча в нижній третині. Вказані ушкодження спричиненні тупим предметом (предметами), могли утворитись 25.06.2018 та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку експерта №1221/Е від 23.07.2018 встановлено, що вивчивши та проаналізувавши дані, які викладені у «Висновку експертного дослідження» №727 від 26.06.2018 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що у неї мали місце тілесні ушкодження: садна на верхній повіці лівого ока, на підборідді зліва, задній поверхні правого плеча в нижній третині. Відповідно до п.п. 4.6 та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості, відносяться до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я ). Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони у творились внаслідок не менш трьох травматичних дії тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну травми. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцією судово-слідчих органів. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до судово-психіатричного експерта № 475 від 24.07.2018 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 , у період часу, коли було скоєно протиправне діяння відносно неї, будь яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждала. Потерпіла ОСОБА_10 у даний час будь-яким психічним розладом у тому числі таким, який міг виникнути в неї після скоєного відносно неї правопорушення, не страждає. Потерпіла ОСОБА_10 за своїм психічним станом у період часу, коли відносно неї було скоєно розслідуване правопорушення, могла правильно сприймати, запам`ятовувати факти, що мають значення для кримінального провадження і за своїм психічним станом у даний час може давати про них свідчення. ОСОБА_10 за своїми віковими психологічними можливостями не могла розуміти характер та значення сексуальної поведінки та не могла чинити опір з психологічної точки зору. Дитина розуміла насильницький характер фізичної поведінки та чинила опір стосовно наочних конкретних неприємних для себе обставин. З урахуванням рівня вікового розвитку та психологічних властивостей, ОСОБА_10 здатна вірно сприймати фактичну сторону подій, запам`ятовувати їх та надавати відповідні свідчення щодо конкретних обставин та деталей події. ОСОБА_10 не виявляє ознак підвищеного навіювання, її поведінка носить достатньо самостійний по віку характер, вона здатна надавати без стороннього впливу. ОСОБА_10 не виявляє ознак схильності до некритичного фантазування, при описанні подій залишається у межах наочних та реалістичних фактів. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку експерта №491 від 26.07.2018 року встановлено, що ОСОБА_9 у зв`язку з наявністю в нього виявлених при обстеженні особливостей його психічного стану, потребує проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи в умовах КМЦСПЕ. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку експерта №169 від 25.09.2018 року встановлено, що на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_9 (на період 25.06.2018 року) він не виявляв ознак будь-якого хронічного психологічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, чи іншого хворобливого стану психіки і з своїм психічним станом у той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки і за своїм психічним станом на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_9 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин і на теперішній час не потребує протиалкогольного та протинаркоманічного лікування. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до протоколу огляду від 25.06.2018 року, встановлено, що ОСОБА_9 одягнений у футболку червоного кольору, сині джинси, кросівки. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку експерта № 288 від 25.07.2018 року, що встановлення наявності клітин не входить до компетенції експертів відділення судово-медичної генетичної ідентифікації. Походження біологічного матеріалу, виявленого в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_9 (об.1), від ОСОБА_10 виключається. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку експерта № 289 від 25.07.2018 року, що встановлення наявності клітин не входить до компетенції експертів відділення судово-медичної генетичної ідентифікації. Походження біологічного матеріалу, виявленого в змивах з рук ОСОБА_9 (об. 1,2) від ОСОБА_10 виключається. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності , а сукупність зібраних доказів точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність , чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи , яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність , чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, колегія суддів звертає увагу, що покази обвинуваченого та потерпілої, свідків, висновки експертиз, отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів звертає увагу на послідовні, логічні і змістовні покази потерпілої, які узгоджуються з показами свідків, висновками судових експертиз, іншими матеріалами справи, і які колегія суддів вважає правдивими і такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.
Показання ОСОБА_9 колегія суддів вважає непослідовними та такими, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності і які спростовуються іншими доказами.
Так, даючи показання обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні постійно плутався, сильно хвилювався та намагався заплутати учасників судового розгляду своїми різними поясненнями, що він потерпілу ОСОБА_12 ніколи не чіпав, що потерпіла ОСОБА_12 невихована, неврівноважена дитина, що вона його оговорює, що діти з гуртожитка відмовляються спілкуватись з ОСОБА_12 , бо вона на них наговорює всілякі дурниці, вигадує, що діти до неї чипляються.
Колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_9 про недоведеність його вини у вчиненні злочину, його доводи спростовуються логічними і послідовними показами потерпілої, які підтверджуються сукупністю досліджених доказів і які суд вважає правдивими. Колегія суддів вважає, що не встановлено підстав для його виправдання по пред`явленому обвинуваченню.
Слід зазначити, що, аналізуючи показання обвинуваченого в ході судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що вони є непослідовними та протиричивими між собою, а також такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження. У зв`язку з цим, колегія суддів критично оцінює показання обвинуваченого, надаючи перевагу показанням потерпілої, які за своєю суттю є незмінними та цілком узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на висновок експертного дослідження №737 від 26.06.2018 що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено: садна на верхній повіці лівого ока, на підборідді зліва, задній поверхні правого плеча в нижній третині. Вказані ушкодження спричиненні тупим предметом (предметами), могли утворитись 25.06.2018 та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на висновок експерта №1221/Е від 23.07.2018 згідно якого встановлено, що вивчивши та проаналізувавши дані, які викладені у «Висновку експертного дослідження» №727 від 26.06.2018 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що у неї мали місце тілесні ушкодження: садна на верхній повіці лівого ока, на підборідді зліва, задній поверхні правого плеча в нижній третині. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони у творились внаслідок не менш трьох травматичних дії тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну травми.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на висновок судово-психіатричного експерта № 475 від 24.07.2018 року згідно якого встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 , у період часу, коли було скоєно протиправне діяння відносно неї, будь яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждала. Потерпіла ОСОБА_10 у даний час будь-яким психічним розладом у тому числі таким, який міг виникнути в неї після скоєного відносно неї правопорушення, не страждає. Потерпіла ОСОБА_10 за своїм психічним станом у період часу, коли відносно неї було скоєно розслідуване правопорушення, могла правильно сприймати, запам`ятовувати факти, що мають значення для кримінального провадження і за своїм психічним станом у даний час може давати про них свідчення. ОСОБА_10 за своїми віковими психологічними можливостями не могла розуміти характер та значення сексуальної поведінки та не могла чинити опір з психологічної точки зору. Дитина розуміла насильницький характер фізичної поведінки та чинила опір стосовно наочних конкретних неприємних для себе обставин. З урахуванням рівня вікового розвитку та психологічних властивостей, ОСОБА_10 здатна вірно сприймати фактичну сторону подій, запам`ятовувати їх та надавати відповідні свідчення щодо конкретних обставин та деталей події. ОСОБА_10 не виявляє ознак підвищеного навіювання, її поведінка носить достатньо самостійний по віку характер, вона здатна надавати без стороннього впливу. ОСОБА_10 не виявляє ознак схильності до некритичного фантазування, при описанні подій залишається у межах наочних та реалістичних фактів.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на висновок експерта №169 від 25.09.2018 року згідно якого встановлено, що на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_9 (на період 25.06.2018 року) він не виявляв ознак будь-якого хронічного психологічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, чи іншого хворобливого стану психіки і з своїм психічним станом у той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки і за своїм психічним станом на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_9 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин і на теперішній час не потребує протиалкогольного та протинаркоманічного лікування
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочині повністю доводиться зібраними доказами, будь-яких даних, які б спростовували його непричетність під час судового розгляду не здобуто.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої, коли він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 153 КК України(в редакції закону № 2295- VI від 01.06.2010 року).
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, з врахуванням того, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною.
Обираючи покарання ОСОБА_9 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 153 КК України(в редакції закону № 2295- VI від 01.06.2010 року), який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України, у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має середньо-спеціальну освіту, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, дітей на утриманні не має, працевлаштований.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд приходить до висновку що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції закону № 2295- VI від 01.06.2010 року) та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу, обраний запобіжний захід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, залишити без змін тримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту затримання, а саме з 25.06.2018 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати за проведення судових єкспертиз в розмірі 9 543 (дев`ять тисяч п`ятсот сорок три) гривні 60 копійок
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28.06.2018 року на майно: взуття чоловіче, а саме капці коричневого кольору, які як повідомив ОСОБА_9 належать йому; змиви з долоней правої та лівої руки, а також вилучених зрізів нігтів правої та лівої руки скасувати.
Речові докази: взуття чоловіче, а саме капці коричневого кольору повернути ОСОБА_9 як законному власнику, змиви з долоней правої та лівої руки, зрізи нігтів правої та лівої руки залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3