Справа № 740/3398/20
Провадження № 1-кп/740/543/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 рокум. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України;
- ОСОБА_5 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_6 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України,
встановив:
У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2020 року призначено судовий розгляд зазначеного кримінального провадження на 14-00 год. 09 вересня 2020 року.

09 вересня 2020 року судовий розгляд кримінального провадження відкладено на 14-00 год. 06 жовтня 2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченої ОСОБА_13 . Водночас узгоджено з учасниками кримінального провадження дати наступних судових засідань 12 та 26 жовтня 2020 року.

У судове засідання, призначене на 06 жовтня 2020 року, не з`явилися обвинувачена ОСОБА_13 та її захисник адвокат ОСОБА_15 , який надіслав до суду заяву про відкладення судового розгляду кримінального провадження у зв`язку з тим, що він у цей час буде брати участь у розгляді справи в Чернігівському окружному адміністративному суді, а його підзахисна ОСОБА_13 не має можливості з`явитися до суду у зв`язку з народженням дитини.

Крім цього, в судове засідання не з`явилася обвинувачена ОСОБА_14 . Згідно зі складеною помічником судді довідкою, 06 жовтня 2020 року об 11-25 год. на телефонний номер канцелярії суду зателефонувала обвинувачена ОСОБА_14 та повідомила про неможливість прибуття в судове засідання на 14-00 год. 06 жовтня 2020 року у зв`язку з обмеженням транспортного сполучення з м. Ніжином, спричиненим карантинними заходами.

Прокурор ОСОБА_3 надіслала до суду клопотання про продовження запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала неможливим проведення судового розгляду кримінального провадження за відсутності обвинувачених та захисника, причини неявки яких до суду вважала поважними, у зв`язку з чим просила відкласти судовий розгляд кримінального провадження. Зокрема, стосовно неявки обвинуваченої ОСОБА_13 , прокурор повідомила, що в телефонному режимі їй відомо, що на минулому тижні її виписали з лікарні додому після народження дитини. При цьому прокурор підтримала та просила задовольнити клопотання про продовження запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які з`явилися в судове засідання, та вважала неможливим розглянути таке клопотання стосовно обвинуваченої ОСОБА_14 , яка в судове засідання не з`явилася.

Клопотання про продовження запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 мотивоване тим, що обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, стосовно них застосовані запобіжні заходи, а саме: стосовно ОСОБА_4 тримання під вартою; стосовно ОСОБА_6 тримання під вартою, а 28 листопада 2019 року у зв`язку з внесенням застави його звільнено з-під варти з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України; стосовно ОСОБА_14 та ОСОБА_7 домашній арешт. Строк дії вказаних запобіжних заходів у подальшому продовжено до 16 жовтня 2020 року.

Ризики, що враховані при обранні вказаних запобіжних заходів, не зникли та не зменшилися. Обвинувачені можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів, матимуть реальну можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вже ознайомився з матеріалами кримінального провадження та йому відомі всі його відомості. Заставу стосовно нього немає підстав зменшувати. У зв`язку з цим обрані обвинуваченим запобіжні заходи та обов`язки необхідно продовжити строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечили проти задоволення клопотання. Зокрема, обвинувачений зауважив, що має двох неповнолітніх дітей, матір похилого віку, яким потрібно надавати допомогу, а також має низку захворювань, що з урахуванням ситуації в країні стосовно введених карантинних заходів, на його думку, свідчить про можливість застосування стосовно нього цілодобового домашнього арешту або зменшення суми застави, яка є занадто високою. Адвокат підтримала свого підзахисного, додала, що він раніше несудимий, всі документи вже зібрані, ризиків немає, а стосовно застави, то її розмір занадто великий.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_12 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати особисті зобов`язання. Зокрема, захисник зазначив, що ввесь цей час його підзахисна не порушувала правил поведінки, установлених для домашнього арешту, які, між іншим, несуть одні й ті ж наслідки, що й особисті зобов`язання, переховуватися не буде, прокуратурою нових доказів не надано.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 проти задоволення клопотання заперечили, вказуючи на його необґрунтованість.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши доводи вказаних клопотань прокурора, матеріали справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, завданнями та загальними засадами кримінального провадження, закріпленими у ст. 2, 7 КПК України, з огляду на встановлені ст. 28 цього Кодексу розумні строки розгляду кримінального провадження та виконання процесуальних дій, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

З-поміж процесуальних гарантій п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вимагає, щоб судовий перегляд законності затримання проводився без зволікань, що означає, що такий перегляд має проводитися з необхідною швидкістю та без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland)).

З огляду на вказане суд визнав за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які були присутніми в судовому засіданні та мали захисників.

Статтею 177 КПК України встановлено, що м етою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з цим згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні чи зміні запобіжного заходу суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції та практику ЄСПЛ на підставі ч. 5 ст. 9 КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом з цим у кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На переконання суду, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що вони не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також можливість впливу на свідків. Отже, прокурор довів, що заявлені ризики не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати.

Для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжних заходів та покладенні на обвинувачених процесуальних обов`язків і які не перестали існувати на теперішній час, враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», суд вважає виправданим продовження дії застосованих стосовно обвинувачених запобіжних заходів.

Застосовані стосовно обвинувачених запобіжні заходи є співмірними з існуючими ризиками станом на цей час та відповідають особі обвинувачених і зможуть забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання ними процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, в яких, зокрема обвинувачується ОСОБА_4 , та характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку, наявність ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, а також впливу на свідків, з огляду на те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні ще не розпочато, неодноразово відкладено у зв`язку з неявкою обвинувачених, таким чином, свідків не допитано та не досліджено здобутих у кримінальному провадженні доказів, суд на цей час не вбачає підстав для зменшення розміру застави.

З урахуванням викладеного клопотання прокурора слід задовольнити.

Стосовно неявки в судове засідання обвинуваченої ОСОБА_13 та її захисника адвоката ОСОБА_15 , а також обвинуваченої ОСОБА_14 , суд зазначає таке.

Завданнями кримінального провадження за положеннями ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумність строків (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України).

У ч. 1 4 ст. 28 КПК України вказано, що п ід час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

За положеннями ст. 138 КПК України п оважними причинами неприбуття особи на виклик є, зокрема, тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Наслідки неприбуття на виклик передбачені у ст. 139 КПК України, а саме встановлено, зокрема, що я кщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. Крім цього, до обвинуваченого може бути застосовано привід.

Частиною 1 ст. 323 КПК України встановлено, що я кщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності (ч. 1 ст. 324 КПК України).

У зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченої ОСОБА_13 та її захисника адвоката ОСОБА_15 , а також обвинуваченої ОСОБА_14 суд вважає за необхідне відкласти судовий розгляд кримінального провадження на іншу дату, а саме 12 жовтня 2020 року, яка узгоджена зі всіма учасниками кримінального провадження.

При цьому суд вважає за необхідне зобов`язати обвинувачену ОСОБА_13 та її захисника адвоката ОСОБА_15 , а також обвинувачену ОСОБА_14 надати суду документи на підтвердження причини неявки в судове засідання 06 жовтня 2020 року для вирішення питання про поважність причини неприбуття.

Разом з цим суд вважає за необхідне попередити учасників кримінального провадження про наслідки неприбуття на виклик суду, передбачені ст. 139, 144 КПК України.
Керуючись ст. 2, 28, 315, 323, 324, 331 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , продовження строку дії покладених обов`язків стосовно ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Чернігівському СІЗО УДПС в Чернігівській області - до 15 грудня 2020 року.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло у період часу з 21-00 год. до 07-00 год. доби, та дію обов`язків, визначених ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2020 року, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатись із села Черняхівка Ніжинського району без дозволу суду та повідомляти про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, за виключенням необхідності звернення за невідкладною медичною допомогою - до 15 грудня 2020 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію обов`язків, покладених слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з с. Редьківка, Чернігівського району, Чернігівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відвідувати бари, ресторани, кафе та інші розважальні заклади; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_16 у вказаному кримінальному провадженні - до 15 грудня 2020 року.
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти на 10-00 год. 12 жовтня 2020 року, про що повідомити учасників кримінального провадження.
Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_13 та її захисника адвоката ОСОБА_15 надати суду в судовому засіданні, відкладеному на 10-00 год. 12 жовтня 2020 року, документи на підтвердження причини неприбуття в судове засідання, призначене на 14-00 год. 06 жовтня 2020 року, для вирішення питання про поважність причини неприбуття.
Розгляд клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_14 відкласти на 10-00 год. 12 жовтня 2020 року.
Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_14 надати суду в судовому засіданні, відкладеному на 10-00 год. 12 жовтня 2020 року, документи на підтвердження причини неприбуття в судове засідання, призначене на 14-00 год. 06 жовтня 2020 року, для вирішення питання про поважність причини неприбуття.
Попередити учасників кримінального провадження про наслідки неприбуття на виклик суду, передбачені статтями 139, 144 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено і підписано 07 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1