Справа № 317/3508/20
Провадження № 1-в/317/363/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, який до арешту не працював та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2016 за ч. 2 ст. 186, ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2018 іспитовий строк скасовано та направлено засудженого в місця позбавлення волі на 4 роки,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому засуджений ОСОБА_5 просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 82 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у характеристиці на засудженого, надану адміністрацією ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», зазначивши, що засуджений не повною мірою довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, засуджений 08.07.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2018 іспитовий строк скасовано та направлено засудженого в місця позбавлення волі на 4 роки.

Початок строку: 14.08.2018 року; Кінець строку: 14.08.2022 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.08.2018.

Під час тримання у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» порушень вимог режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.

З 07.09.2018 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», допустив два порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має два заохочення правами начальника установи.

Не тривалий термін працює на виробництві установи в ремонтно-інструментальній дільниці різноробочим. До роботи ставлення посереднє, власної ініціативи не проявляє. В життєдіяльності відділення участі не приймає. Ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи посереднє. Ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує стосунки із засудженими, як позитивної, так і негативної спрямованості. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, але недостатньо.

На даний час участі у програмах диференційованого - виховного впливу та у секціях самодіяльної організації не приймає, бажання не виявляє. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо. Підтримує зв`язку з рідними шляхом листування, отримує від них посилки. За характером спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний. Дотримується вимог санітарії та гігієни.

У скоєному злочині свою вину визнає, розкаюється, але робить це виключно у своїх корисливих цілях. За вироком суду позову не має. На даний час засуджений на профілактичному обліку не перебуває. Має нестабільну поведінку.

26.12.2019 комісією установи відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

27.08.2020 комісією установи відмовлено у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.

Розглянувши клопотання засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , вислухавши думку засудженого, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, за час відбування покарання на виробництві установи працював не тривалий час, має два стягнення (сувора догана та ДІЗО-10 діб).

За таких обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю нестабільною поведінкою і посереднім ставленням до праці не доводить, що він став на шлях виправлення, що згідно з законом виключає можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відтак клопотання є передчасним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 153, 154 КВК України, ст. 82 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали складено та проголошено 14.12.2020 о 08-15 год.

Суддя ОСОБА_1