Справа № 675/1555/20
Провадження № 1-кс/675/341/2020
У Х В А Л А
"27" серпня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав Хмельницької області заяву судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000016 від 02.03.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
На розгляд передано заяву судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000016 від 02.03.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Заява про самовідвід мотивується тим, що справа (кримінальне провадження) не може бути розглянута суддею ОСОБА_5 , оскільки фактичні обставини даного кримінального провадження та кримінального провадженння №0000151 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України випливають з одних і тих же правовідносин, яким ним надано оцінку.
На думку судді ОСОБА_5 з огляду на вказані вище обставини та те, що він ухвалив вирок по кримінальному провадженнню №0000151 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді наявні підстав для самовідводу, що передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
Прокурор та представник потерпілого не заперечували щодо задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 ..
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно повідомлялися про розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 .
Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Слід констатувати, що об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
У відповідності до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Відповідно до п. п. 1, 2, 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.
Тобто, розгляд справи суддею, щодо якого існують об`єктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обов`язків судді та правил суддівської етики.
Правилами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
З огляду на викладене, з урахуванням ухвалення суддею ОСОБА_5 судового рішення вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , де надано оцінку фактичним обставинам кримінального провадження, які по своїй суті випливають з одних і тих же правовідносин, що й по кримінальному провадженні №0000016 від 02.03.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, для уникнення сумнівів щодо неупередженості такого судді в очах прокурора, обвинуваченої, потерпілого та стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, а також з урахуванням принципу процесуальної економії, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заявлений самовідвід у зазначеній справі, що відповідатиме завданням кримінального провадження та в жодному разі не порушить законних прав та інтересів його учасників.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Заявлений суддею Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_5 самовідвід у кримінальному провадженні №0000016 від 02.03.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,- задовольнити.

Відвести суддю Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_5 від розгляду справи № 675/1543/20 у кримінальному провадженні №0000016 від 02.03.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1