Справа № 547/1044/20
провадження № 1-кп/527/256/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Глобине Полтавської області кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР №0000183 від 16 серпня 2020 рокупро обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Семенівка, Семенівського району, Полтавської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, раніше судимий:

03.03.2010року Семенівським районним судом Полтавської області, ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 1 роки, на основі ст. 75 КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

03.08.2011року Семенівським районним судом Полтавської області, ст. 185 ч. 1, до 80 годин громадських робіт. Знятий з обліку відповідно з новим вироком від 02.02.2012 року;

02.02.2012 року Семенівським районним судом Полтавської області ст. 389 ч.2 КК України, на підставі ст. 71,72 КК України приєднати 10 днів арешту до вироку Семенівського районного суду п/о від 03.08.2011 року ст. 185 ч.1 КК України - 80 годин громадських робіт та рахувати засудженим до 2 місяців 10 днів арешту;

14.05.2012 року Семенівським районним судом Полтавської області ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Відповідно ст. 70 ч.4 КК України рахувати засудженим до 3 років 6 місяців позбавлення волі та строк рахувати з 02.02.2012 року. Звільнений 11.06.2014 року Крюківським районним судом м. Кременчук відповідно ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року;

20.02.2015 року Семенівським районним судом Полтавської області ст. 185 ч.2 КК України до арешту на строк 3 місяці;

24.03.2015 року Семенівським районним судом Полтавської області ст. 185 ч.2 КК України до арешту на строк 6 місяців. Відповідно ст. 70 ч.4 КК України рахувати засудженим до 6 місяців арешту та строк рахувати з 20.02.2015 року. Звільнений 20.08.2015 року по відбуттю строку покарання;

11.11.2015 року Семенівським районним судом Полтавської області ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. 07.04.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання;

27.01.2020 до Семенівського районного суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

28.07.2020 до Семенівського районного суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Глобинського районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000183 від 16 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, оскільки зазначений строк спливає 23 жовтня 2020 року та не відпали ризики, які були встановлені на досудовому слідстві.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, заявила усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника.

Потерпілі у підготовче судове засідання не з`явилися.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки не зменшилися ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом у окремих випадках.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд вважає, що під час розгляду кримінального провадження не встановлено обставин, які б вказували на можливість зміни або скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки він обвинувачується у вчиненні не тяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, при обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, оскільки обвинувачений може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, знаходячись на волі вплинути на свідків, а також ухилятися від явки до суду, у зв`язку із чим обраний у відношенні останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на шістдесят днів.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і вважає доцільним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.

Ризики, які послужили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали до цього часу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 314 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України на 13:15 год. 17 листопада 2020 року.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Визначений розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040,00 грн. залишити без змін.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 21 грудня 2020 року.

У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1