Справа № 626/2599/19
Провадження № 1-кп/626/35/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

27 липня 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 л.в.,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: гудименка г.я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000060 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Леб`яже, Зачепилівського району, Харківської області, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, без офіційної реєстрації місця мешкання, фактично мешкав до затриманн за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20.12.2017 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
29.04.2019 року близько 11:00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, через відсутність огорожі, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підійшли до літньої кухні, де шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до середини вказаного приміщення, звідки здійснили крадіжку пічної плити виготовленої з чавуну вагою 20,5 кг. У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжуючи вчинювати злочині дії, що мали на меті єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, пройшли до іншого господарського приміщення, що знаходиться на вказаній території домоволодіння, де шляхом вільного доступу, через відсутність дверей на погребі, проникли до його середини, звідки здійснили крадіжку металевої драбини вагою 30 кг. чорного металобрухту.
Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили збитки потерпілому на загальну суму 269,17грн.
22.11.2019 року вироком Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_6 було визнано винним у скоєнні даного злочину за ч.3 ст.185 КК України та призначено відповідне покарання, а стосовно ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження були виділені в окреме провадження, а в подальшому воно було зупинено у зв`язку з його розшуком.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні даного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та пояснив, що в обвинувальному акті, оголошеного прокурором всі обставини скоєння крадіжки, викладені вірно і все відповідає дійсності та з приводу вчинення злочинів доповнити нічого, повністю визнає себе винним. В зв`язку з чим підтвердив в судовому засіданні, обставини викладені прокурором.

В зв`язку з тим що він щиро розкаюється у скоєному, повністю визнає себе винними, потерпілий ніяких претензій до нього не має, просить призначити покарання в мінімальних розмірах.
Таким чином, враховуючи те, що всі обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особи обвинувачених, які можуть вплинути на призначення останнім міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до сховища, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.ст.50, 65-67 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає повне визнання провини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з буку потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину; вартість викраденого майна; дані про особу обвинуваченого, які викладені вище; відсутність у потерпілого будь-який претензій матеріального чи морального характеру; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його, і вважає, що покарання обвинуваченому, яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

При цьому відповідно до положень ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.

При застосуванні правил ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 20.12.2017 року був засуджений Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив новий злочин у квітні 2019 року, тобто до повного відбуття покарання призначеного вироком суду від 20.12.2017 року, тобто в період умовного терміну, то остаточне покарання йому необхідно призначити з застосуванням ст.71 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Що стосується міри запобіжного заходу та початку строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то суд виходить з наступного.

Відповідно до матеріалів справи стосовно ОСОБА_5 міра запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження не обиралася, однак він знаходиться під вартою в рамках іншого кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.07.2020 року і знаходиться під вартою з 22.07.2020 року, в зв`язку з чим саме з цією дати і необхідно рахувати строк відбування покарання, зарахувавши його в строк відбування покарання.

Питання щодо речових доказів та судових витрат вже вирішено вироком Красноградського районного суду від 22.11.2019 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3(три) роки.

Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 20.12.2017 року у вигляді 1(одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3(трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання відповідно до ухвали слідчого судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.07.2020 року, а саме з 22 липня 2020 року, зарахувавши його в строк відбуття покарання.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити до набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя