Житомирський апеляційний суд
Справа №295/276/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 січня 2020 року,

в с т а н о в и в:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, а скаргу повернуто особі, яка її подала.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доказів коли саме ОСОБА_5 отримав ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 30.12.2020 року не долучено до скарги, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити своєчасність звернення до Богунського районного суду м.Житомира, а долучена копія поштового конверта, адресована ОСОБА_5 з Житомирського районного суду Житомирської області неналежної якості та не придатна для читання в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та поновити строк оскарження скарги від 24.12.2020 року. Аргументує свої вимоги тим, що слідчий суддя безпідставно відмовила у поновленні строку на оскарження з причин відсутності чіткої дати відправлення поштового конверта, так як будь-яких повноважень впливати на роботу працівників пошти він не має, а тому за відсутності чітких документальних підтверджень пропуску строку оскарження, скаргу необхідно розглядати по суті.

Перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Belletv. France), Series A№ 333-B, crop. 42, пункт 36).

Так, Європейський суд з прав людини, дотримуючись оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо). Суд може визнати причини пропуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Статтею 7 КПК України регламентовано загальні засади кримінального провадження, зокрема право на доступ до правосуддя та принцип забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як визначено в ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 24.12.2020 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області в порядку ст.303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області від 30.12.2020 року скаргу ОСОБА_5 повернуто скаржнику як таку, що не підлягає розгляду Житомирським районним судом Житомирської області.

13.01.2021 року ОСОБА_5 повторно звернувся з аналогічною скаргою в Богунський районний суд м.Житомира. Одночасно в поданій скарзі просив слідчого суддю поновити строк оскарження бездіяльності слідчого, у зв`язку із тим що сплутав підсудність скарги.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 зазначеної статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира, виходячи із того, що ухвала слідчого судді постановлена слідчим суддею Житомирського районного суду Житомирської області 30 грудня 2020 року, а зі скаргою ОСОБА_5 до слідчого судді повторно звернувся 13 січня 2021 року і не долучив достовірних доказів коли саме він отримав вищезазначену ухвалу від 30.12.2020 року, дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань та повернув скаргу особі, яка її подала.

Такий висновок слідчого судді, на думку колегії суддів не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, так як оглянуті в судовому засіданні апеляційного суду матеріали судового провадження не містять належних відомостей, коли саме скаржник отримав копію ухвалу слідчого судді Житомирського районного суду.

Так, виходячи з положень ч.3 ст.304 КПК України, копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст.111 КПК України повідомлення у провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. При цьому, згідно з ч.3 ст.111 КПК України повідомлення здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Колегія суддів в цій частині звертає увагу на правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 27 серпня 2019 року (справа № 199/894/18), відповідно до якої обов`язок щодо належного підтвердження отримання копії рішення учасником провадження, не може перекладатися на особу, якій направлено це рішення.

Дійсно, в ході апеляційного розгляду встановлено, що скарга ОСОБА_5 не містить доказів про дату отримання адресатом ухвали слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області, а долучена копія поштового конверта є не придатною для читання (поштовий штамп з відповідною датою має неякісний відтиск на конверті), однак, апеляційний суд звертає увагу, що чинний КПК України не зобов`язує скаржника надавати слідчому судді такі докази.

За змістом оскаржуваної ухвали, у слідчого судді не було об`єктивних відомостей, які б підтверджували те, що процесуальний строк в даному випадку дійсно пропущений, а навпаки зазначено про те, що відсутні відомості, коли саме скаржником отримано ухвалу слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області.

Апеляційний суд також враховує і ту обставину, що скаржник був відсутній в судовому засіданні, і був позбавлений можливості пояснити зазначені вище обставини, а також враховує дотримання ОСОБА_5 процесуального строку звернення, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України із скаргою про оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань до Житомирського районного суду Житомирської області.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Апеляційний суд вважає, що в разі встановлення слідчим суддею відсутності чітких документальних підтверджень пропуску встановленого строку, то в даному випадку необхідно розглядати скаргу по суті, однак слідчий суддя фактично усунувся від покладеного на нього кримінальним процесуальним законом обов`язку щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_5 пропущено строк на звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого з поважних причин, а тому з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що слідчим суддею провадження за скаргою ОСОБА_5 не відкривалось і скарга по суті не розглядалась, а вирішення питань, передбачених ст. ст. 304-307 КПК України, є компетенцією слідчого судді місцевого суду, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд за вищевказаною скаргою у суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження за скаргою.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку оскарження на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою поновити ОСОБА_5 строк на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей (за заявою від 18.12.2020) про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Призначити новий розгляд (зі стадії відкриття провадження) скарги ОСОБА_5 слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: