Єдиний унікальний номер 725/1757/20
Номер провадження 1-кп/725/87/20
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

03.09.2020 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2
представника потерпілого адвоката ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7
при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці матеріали кримінального провадження №0000325 від 26 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Першотравневому районному суді м.Чернівці перебуває кримінальне провадження №0000325 від 26 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

В судовому засіданні 03 вересня 2020 року прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. На думку прокурора, обвинувачений може вчиняти дії щодо переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого, продовжувати займатися злочинною діяльністю, так як він не працює, не має постійного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, ухилявся від слідства, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Крім того, вважає, що оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин був пов`язаний із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, відсутні підстави для застосування застави.

Вважає, що ризики, визначені ст.177 КПК України, не відпали, у зв`язку із чим, просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання.

Зокрема обвинувачений вказав, що про те, що відносно нього відкриті будь-які кримінальні провадження він не знав, а його сестра йому нічого не передавала та не повідомлялася, оскільки вони не спілкуються.

Захисник ОСОБА_7 також вважає, що наведені прокурором ризики є надуманими, адже його підзахисний не ухилявся від слідства. Він добровільно повернувся з-за кордону, після того як провідав свою маму. Про те, що йому пред`явлене обвинувачення не знав. Крім того, судимість за попередні злочини погашена, а тому відсутні підстав вважати, що він може вчинити новий злочин. Просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 також просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.04.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.05.2020 року.
В подальшому ухвалою судді Першотравневого районного суду м.Чернівці строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 05.09.2020 року.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" роз`яснив, що при вирішенні питання доцільності застосування (продовження) тримання обвинувачених під вартою, судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», чітко визначено, що, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже, суд при розгляді клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанаєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення…. Та рішення в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. (п.79), яким акцентовано увагу судів на те, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти…
Таким чином, враховуючи наведене вище, а також зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, вину у вчиненні якого не визнає, докази щодо його офіційного працевлаштування відсутні, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що встановлені під час застосування запобіжного заходу ризики на даний час не зменшились, а тому, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, у зв`язку із чим, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, з посиланням на докази, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, ані обвинуваченим ОСОБА_5 , ані його захисником ОСОБА_7 суду не надано.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5,7,49,177,183,199 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в Державній Установі Чернівецький слідчий ізолятор до 60 (шістдесяти) діб, тобто до 01 листопада 2020 року.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1