Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/12/21
Провадження № 1-кс/935/103/21
У Х В А Л А
Іменем України
03 лютого 2021 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , зі секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

встановив:

До слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області, за погодженням з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, звернувся слідчий СВ відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_3 обґрунтовуючи його наступним.

13.12.2020р., близько 07:29 год. водій автомобіля марки Опель Омега, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп в с.Царівка Коростишівського району Житомирської області здійснив зіткнення з автомобілем марки Газель, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який стояв на обочині та в подальшому, після зіткнення, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження.

Відомості за даним фактом 04.01.2021р. було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Автомобіль марки ГАЗ 2705-414, державний номерний знак НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_7

13.12.2020р. з 12 год. 30 хв. по 13 год. 50 хв. було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та встановлено, що автомобіль ГАЗ 2705-414, державний номерний знак НОМЕР_2 , має механічні пошкодження, отримані внаслідок вищевказаної події.

13.01.2021р. слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного майна у кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву в якій не заперечив проти накладення арешту на майно.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається у тому числі й з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вважає слідчий суддя, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування, а саме: накладання арешту на вищевказане майно, виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна, маючи на меті запобіганню знищення чи пошкодженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства (пункт 5 частини другої статті 173 КПК України).

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні було доведено необхідність накладення арешту як з метою збереження речових доказів, так і для з`ясування обставин, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз на автомобіль ГАЗ 2705-414, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9 Пасічний