Справа № 467/435/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року смт.Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 11.02.2019 року, за №0000056 від 09.02.2019 року, за №0000055 від 09.02.2019 року, за №0000116 від 26.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.03.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень;

- вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.11.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.04.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.07.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.11.2019 року, зміненим ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.02.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі;

- вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.05.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що наприкінці січня 2019 року в денний час, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалось, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.04.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знаходячись за місцем свого мешкання, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , помітив алюмінієву каструлю ємністю 30 л вагою 4,5 кг та скляний бутель з медом ємністю 3 л, належні його матері ОСОБА_10 , та у нього виник умисел на їх таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, шляхом вільного доступу, не маючи речових прав на вказане майно, скориставшись відсутністю ОСОБА_10 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрав алюмінієву каструлю ємністю 30 л вагою 4,5 кг вартістю 30 грн. за 1 кг загальною вартістю 135 грн. та скляний бутель з медом ємністю 3 л вартістю 100 грн. за 1 л загальною вартістю 300 грн., після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 435 грн.

Крім того, 08.02.2019 року, у денний час, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалось, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.04.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знаходячись за місцем свого мешкання, на території домоволодіння, належного його матері ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , на подвір`ї помітив металобрухт, а саме: непрацюючу пральну машинку, металевий лист, металеве пристосування для чистки взуття, дитяче металеве ліжко, металеву сушарку для білизни, металеву бочку, металеву сітку до ліжка, металеву конструкцію від арки, секцію огорожі із металевих труб, в зв`язку з чим у нього виник умисел на їх таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, не маючи речових прав на вказаний металобрухт, скориставшись відсутністю ОСОБА_10 з подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрав металобрухт загальною вагою 96 кг 400 г, вартістю 5 грн. за 1 кг загальною вартістю 482 грн., після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 482 грн.

Крім того, 26.03.2019 року, близько 11 години ОСОБА_8 , будучи раніше судимим вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.04.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні однієї із споруд помітив два мішки, в яких знаходились неочищені грецькі горіхи загальною вагою 25 кг та ручний возик для перевезення вантажів, належні ОСОБА_10 в зв`язку з чим у нього виник умисел на їх таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, не маючи речових прав на зазначені грецькі горіхи та ручний возик, скориставшись відсутністю ОСОБА_10 , з приміщення за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрав два мішки, в яких знаходились неочищені грецькі горіхи загальною вагою 25 кг вартістю 14 грн. за кілограм на загальну суму 350 грн, та ручний возик для перевезення вантажів вартістю 400 грн., після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 750 грн.

Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 07.02.2019 року в денний час, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.04.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знаходячись за місцем свого мешкання, в господарській споруді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного його матері ОСОБА_10 , помітив два мішки з сумішшю зернових пшениці та ячменю, в зв`язку з чим у нього виник умисел на таємне його викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 діючи повторно, з корисливих спонукань, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, шляхом вільного доступу, не маючи речових прав на вказане майно, скориставшись відсутністю ОСОБА_10 з господарської споруди домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрав два мішки з сумішшю зернових пшениці та ячменю загальною вагою 90 кг вартістю 4 грн. 60 коп за 1 кг, загальною вартістю 414 грн., після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 414 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково. Він пояснив, що проживає спільно з матір`ю ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , поряд, у будинку АДРЕСА_2 , проживала його бабуся, ОСОБА_11 , до обох будинків він мав вільний доступ. Він дійсно брав майно, зазначене в обвинувальному акті, оскільки вважав, що мав на нього право, оскільки з матір`ю вів спільне господарство, однак на даний час розуміє, що це не так та визнає свою провину у викраденні належних матері речей, а саме: алюмінієвої каструлі та бутля з медом ємністю 3 л, які він викрав з однієї з кімнат їх будинку наприкінці січня 2019 року, каструлю здав на металобрухт, оскільки йому потрібні були гроші, а мед залишився в багажному відділенні автобуса, яким він планував їхати до м. Київ на роботу; металобрухту вагою близько 100 кг, точної ваги він не пам`ятає, який він викрав з подвір`я їх та бабусиного будинку на початку лютого 2019 року та продав також через брак коштів; горіхів вагою 25 кг та ручного візка для перевезення вантажів, які він викрав в березні 2019 року з бабусиного будинку (бабуся на той час вже померла) та продав. Щодо викрадення суміші зернових пшениці та ячменю загальною вагою 90 кг ОСОБА_8 своєї вини не визнав та пояснив, що дана суміш була власністю його бабусі, ОСОБА_11 так як вона отримала суміш зернових в якості орендної плати за належну їй земельну ділянку. Зерно зберігалось в ємності на території їх з матір`ю домоволодіння, оскільки мати годувала нею домашню худобу та птицю. На початку лютого йому запропонували роботу в м. Києві та йому потрібні були кошти на дорогу. Він звернувся до матері з приводу коштів, проте мати йому відмовила, тоді він звернувся до бабусі, яка на той час була ще жива. Оскільки бабуся не мала грошей, вона запропонувала йому продати частину зерна та взяти собі отримані кошти. Таким чином він не заперечує, що взяв зерно, але з дозволу його законної власниці, ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання, згідно яких вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 та вони проживають разом у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , поряд, у будинку АДРЕСА_2 , проживала її мати та бабуся обвинуваченого, ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У січні 2019 року потерпіла прийшла додому та виявила відсутність алюмінієвої каструлі ємністю 30 л та бутля меду ємністю 3 л, який вона щойно придбала за 300 грн. одразу подумала на сина. На початку лютого 2019 року вона виявила, що із двору пропали металеві речі (металобрухт), зокрема, металеве пристосування для чистки взуття, лист металу, елементи металевого ліжка, арку, елементи огорожі, поламаної пральної машини, сушки для білизни, про вказані крадіжки 08.02.2019 року вона повідомила до поліції. Також вона в одній із кімнат материного будинку, вже після її смерті, зберігала неочищені грецькі горіхи, вагою близько 25 кг та ручний візок для перевезення вантажів, відсутність яких виявила 26.03.2020 року, про що також повідомила до поліції. ОСОБА_8 було відомо, що він не має прав на зазначені речі та вона не дозволяла йому вказані речі продавати. На запитання щодо викрадених речей син не заперечував та казав, що більше не буде. Син дійсно звертався до неї з приводу грошей, але в неї грошей не було, тому вона відмовила. З приводу зернової суміші потерпіла підтвердила, що зерно отримувала її мати, ОСОБА_11 в якості орендної плати за землю. Зерно зберігалось в ємності на території домоволодіння, належного потерпілій та використовувалось нею для вигодовування корови та птиці. На початку лютого вона виявила нестачу зерна у зазначеній ємності та звернулась до поліції. Конкретних домовленостей щодо зерна в неї з матір`ю не було. Їй не відомо, чи давала мати дозвіл ОСОБА_8 на продаж зерна. Мати до моменту її смерті перебувала у свідомості та розуміла значення своїх дій.

Крім показань обвинуваченого та потерпілої винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами.

За епізодом наприкінці січня 2019 року:

- протоколом огляду місця події від 08.02.2019 року з фототаблицею, згідно якого слідчим оглянуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, кімнату, з якої викрадено майно потерпілої ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 08.02.2019 року з фототаблицею, згідно якого з дозволу ОСОБА_12 слідчим оглянуто територію належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено і вилучено алюмінієву каструлю вагою 4,5 кг;

- довідкою відділу агропромислового розвитку Арбузинської РДА №111 від 27.02.2019 року, за якою згідно ринкових цін середня вартість одного літру майського меду становить станом на 01.02.2019 року 100 грн. 00 коп.;

- довідкою Первомайської філії ТОВ «Мінерал» за якою ціна металу алюмінію станом на 08.02.2019 року складає 30 грн. 00 коп.

За епізодом 08.02.2019 року:

- протоколом огляду місця події від 08.02.2019 року з фототаблицею, згідно якого слідчим оглянуто подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з якого викрадено металобрухт, належний потерпілій ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 08.02.2019 року з фототаблицею, згідно якого з дозволу ОСОБА_13 слідчим оглянуто територію належного йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено і вилучено ребристий лист металу, фрагменти зварених між собою 6 труб, два бильця від ліжка блакитного кольору, металевий матрац, металеву конструкцію для чищення взуття, металеву сушарку для білизни, металеву арочну конструкцію, металеву бочку та металеву пральну машину. При зважуванні встановлено загальну вагу металевих виробів 96,4 кг;

- довідкою Первомайської філії ТОВ «Мінерал» за якою ціна чорного металу станом на 08.02.2019 року складає 5 грн. 00 коп.

За епізодом від 26.03.2019 року:

-протоколом огляду місця події від 08.02.2019 року з фототаблицею, згідно якого слідчим оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також приміщення за вказаною адресою, з якого викрадено горіхи та візок, належний потерпілій ОСОБА_10 ;

- заявою ОСОБА_14 від 26.03.2019 року, який добровільно видав працівникам поліції два мішки з горіхами вагою 25 кг, а також тачку, які він придбав 26.03.2019 року у наглядно знайомого чоловіка;

- протоколом огляду від 26.03.2019 року з фототаблицею, згідно якого на відкритій ділянці місцевості по вул. Рибальській в смт.Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, слідчим оглянуто два мішки з горіхами та зважуванням встановлено їх вагу 25 кг, а також ручний візок, вилучено вказані речі;

- довідкою відділу агропромислового розвитку Арбузинської РДА №155 від 14.02.2019 року, за якою згідно ринкових цін середня вартість одного кг неочищеного грецького горіху становить станом на 26.03.2019 року 14 грн. 00 коп.;

- довідкою ФОП ОСОБА_15 за якою станом на 26.03.2019 року вартість ручного возика для перевозки малих вантажів становить 400 грн. 00 коп.

Керуючись положеннями ст. 370 КПК України, суд ухвалює вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також суд виходить з приписів ч.1 ст.337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зазначені вище та досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі показання обвинуваченого та потерпілої суд оцінює як належні та допустимі, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та здобуті у порядку, визначеному КПК України.

При цьому суд враховує, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 року (справа № 420/1667/18, провадження № 51-10433кмо18), обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК України, по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

Даний правовий висновок неодноразово в подальшому підтриманий у судових рішеннях Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 08.09.2020 року (справа № 750/4082/16-к, провадження № 51-1531км20).

Як убачається з матеріалів справи прокурором на підтвердження вартості викраденого майна надано відомості щодо середніх ринкових цін на аналогічні товари, що дозволяє шляхом проведення простих арифметичних розрахунків визначити вартість викраденого майна. Крім того, як обвинувачений так і потерпіла погодились з вартістю викраденого майна, зазначеною в обвинувальному акті. Клопотань про призначення експертизи учасники кримінального провадження не заявляли.

Отже, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за епізодами, що наприкінці січня 2019 року, від 08.02.2019 року та від 26.03.2019 року за обставин, викладених в обвинувальному акті доведена поза розумним сумнівом.

Умисні дії ОСОБА_8 за епізодами, що наприкінці січня 2019 року, від 08.02.2019 року та від 26.03.2019 року суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Що стосується винуватості ОСОБА_8 за інкримінованим йому епізодом викрадення суміші зернових пшениці та ячменю від 07.02.2019 року, суд виходить з наступного.

Для наявності суб`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна має бути встановлено, що особа діяла з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку він не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого або очевидців, за відсутності сторонніх осіб. Обов`язковою ознакою крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому, або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Суспільна небезпечність даного злочину полягає в тому, що він порушує право громадян на власність та полягає у протиправному безоплатному вилученні чужого майна і оберненні його на користь винної особи, що завдає шкоди власникові.

При цьому, під безоплатністю розуміється вилучення майна на користь винного без еквівалентної заміни, тобто без рівноцінного відшкодування вилучених матеріальних цінностей іншим майном, грошовими коштами або людською працею.

Корисливий мотив, як обов`язкова ознака, при вчинені злочинів проти власності полягає в прагненні винного протиправно обернути чуже майно на свою користь.

Таким чином, із суб`єктивної сторони таємне викрадення чужого майна полягає в наявності лише прямого умислу, де винна особа усвідомлює, що протиправно безоплатно вилучає чуже майно і обертає його на свою користь, чим завдає шкоди власникові.

Згідно показань обвинуваченого ОСОБА_8 , він набрав з діжки, що перебувала на території домоволодіння його матері суміш зернових у два мішки, при цьому мішки він набирав не повними. Конкретну вагу зерна він вказати не зміг. Після цього зерно він продав. При цьому обвинувачений наполягає, що суміш зернових йому дозволила продати бабуся, яка була власницею цього майна та заперечує протиправність своїх дій.

Прокурором на доведення обставин даного епізоду крадіжки надано суду наступні докази.

Довідку №12 від 26.02.2019 року, видану ПП «Агро-альянс» про те, що ОСОБА_11 отримала в рахунок орендної плати за землю у 2018 році одну тону пшениці з домішкою ячменю на суму 4600,00 грн.

Довідку відділу агропромислового розвитку Арбузинської РДА №110 від 27.02.2019 року, за якою згідно ринкових цін середня вартість одного кілограми суміші зернових станом на 07.02.2019 року складає 04 грн. 60 коп.

Потерпіла у своїх показаннях підтвердила, що зернова суміш належала її матері та використовувалась потерпілою для ведення господарства. Їй не відомо, чи дозволяла її мати ОСОБА_8 продавати зерно, особисто вона з матір`ю це питання не обговорювала. До моменту своєї смерті ОСОБА_11 перебувала у свідомості та розуміла значення своїх дій.

Відтак, суду не надано достатніх даних для достовірного встановлення ваги суміші зернових, викрадення якої інкримінується ОСОБА_8 .

Водночас, згідно наданих доказів, підтверджено, що суміш зернових, викрадення якої інкримінується ОСОБА_8 належала ОСОБА_11 та жодним доказом у кримінальному провадженні не спростовано твердження обвинуваченого, що ОСОБА_11 дозволила йому взяти зерно. Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 22.03.2019 року, ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, можливість встановити, чи твердження обвинуваченого відповідає дійсності відсутня. Таким чином, наданих стороною обвинувачення доказів не достатньо для доведення наявності у обвинуваченого прямого умислу на протиправне заволодіння майном ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, за змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

З цього приводу, також неодноразово висловлював правову позицію і Європейський суд з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» в розумінні Суду принцип презумпції невинуватості полягає в наступному. Тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим. (Barberа, MesseguandJabardo v. Spain, judgmentof 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Отже, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що наданих доказів не достатньо для доведення наявності у діях ОСОБА_16 складу інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом від 07.02.2019 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 , слід виправдати за ч.2 ст.185 КК України по епізоду крадіжки 07.02.2019 року у зв`язку з тим, що не доведено наявність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення (п.3 ч.1 ст.373 КПК України).

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах установлених санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

При цьому суд не вбачає підстав для визнання пом`якшуючою покарання ОСОБА_8 обставиною наявність щирого каяття, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Однак, з огляду на неодноразові судимості обвинуваченого за вчинення аналогічних злочинів, доводи сторони захисту про щире розкаяння ОСОБА_8 , не дивлячись на його вибачення перед потерпілою, є непереконливими.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим злочинів, які не є тяжкими злочинами, особливості й обставини вчинення злочинів: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 є неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку лікаря-психіатра не перебуває, до моменту затримання не працював, те, що обвинувачений має постійне місце проживання, до складу його сім`ї входять мати та сестри, що свідчить про наявність у обвинуваченого належних соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується задовільно.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує, що він засуджений та відбуває покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.05.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі, яким строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 20.06.2019 року. Відповідно, суд призначає покарання із застосуванням вимог ч.ч.1,4 ст.70 КК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та злочинів, за які ОСОБА_8 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.05.2020 року шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання - у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 08.10.2020 року.

На підставі ч.4 ст.70 КК України в строк остаточно призначеного покарання зарахувати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, відбуте частково за попереднім вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.05.2020 року, а саме: з 20.06.2019 року по 08.10.2020 року.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України по епізоду крадіжки 07.02.2019 року та виправдати його в зв`язку із недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення.

Речові докази у справі: алюмінієву каструлю ємністю 30 літрів, вагою 4,5 кг, передану на зберігання ОСОБА_12 ; ребристий лист металу 1,8 м х 2 м, фрагменти зварених між собою 6 труб, два бильця від ліжка блакитного кольору, металевий матрац 1,5 м х 50 см, металеву конструкцію для чищення взуття, металеву сушарку для білизни, металеву арочну конструкцію, металеву бочку та металеву пральну машину, загальною вагою 96,4 кг, передані на зберігання ОСОБА_17 ; два мішки з неочищеним грецьким горіхом загальною вагою 25 кг та ручний візок для перевезення малих вантажів, передані на зберігання до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вирокув суді.

Суддя ОСОБА_1