Справа № 136/1758/20
провадження №1-кп/136/105/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 16.10.2020 та додані до нього матеріали, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно технічна, одруженого, працюючого помічником оператора ТЕТ ПРО «Берлінек», засуджений 11.08.2020 вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
16.10.2020 близько 11:00 години ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неподалік домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , у якому на той час проживала його дружина ОСОБА_3 разом із сином, вирішив побачитись із останнім. З цією метою ОСОБА_2 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_3 , під час якого остання через постійні неприязні відносини між ними у категоричній формі відмовила ОСОБА_2 у зустрічі із сином.
Після цього ОСОБА_2 вживши ще певну кількість алкогольних напоїв у вигляді горілки, прийшов до вищевказаного домогосподарства, де його побачив ОСОБА_4 , який являється батьком ОСОБА_3 . Розуміючи те, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та наявність між ним та його дочкою неприязних відносин, через які вони перебувають в процесі розлучення, з метою уникнення можливого конфлікту ОСОБА_4 закрив хвіртку воріт та почав її утримувати руками, щоб ОСОБА_2 не зміг зайти на подвір`я.
ОСОБА_2 будучи обуреним вказаною поведінкою ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклого умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та зневагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, підійшов до хвіртки та почав бити ногами по ній, у результаті чого вона відкрилася, а ОСОБА_4 відскочив в сторону.
Після цього ОСОБА_2 намагаючись самоутвердитись, використовуючи вказаний малозначний привід, умисно наніс два удари кулаками правої та лівої рук в область обличчя та два удари ногою у область грудної клітини ОСОБА_4 , тим самим спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та садно на голові, синці на передній поверхні грудної клітини, на боковій поверхні грудної клітки зліва.
У подальшому ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний умисел, схопив металевий господарський ніж, який знаходився на землі на території подвір`я та почав розмахувати ним перед ОСОБА_4 , при цьому погрожуючи словесно йому вбивством та виражався нецензурною лайкою.
Через власну необачність та сильне алкогольне сп`яніння у ОСОБА_2 ніж випав із руки на землю. При цьому не зупиняючись на вчиненому з метою продовження свого злочинного умислу останній підбіг до ОСОБА_4 та схопив його за верхній одяг та почав штовхати.
У цей період ОСОБА_2 побачив на землі сапу та піднявши її, почав нею розмахувати перед ОСОБА_4 , погрожуючи словесно йому вбивством.
Будучи очевидцем вказаних подій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в цей час знаходились на сусідній земельній ділянці, спільними зусиллями забрали у ОСОБА_2 сапу та припинили його про протиправні дії.

Зазначені дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Потерпілий ОСОБА_4 також надав письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, тому суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, ОСОБА_2 вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, засуджений 11.08.2020 вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень, який сплатив 03.11.2020, що підтверджено відповідними доказами.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення проступку особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді арешту.

Суд вважає, що таке покарання буде стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
Речові докази ніж із пластмасовою рукояткою та дерев`яну сапу із металевим наконечником, - повернути власнику (законному володільцю).
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1