Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1642/20
Справа № 711/4904/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2020 року м. Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань: ОСОБА_2
за участі:
прокурора: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу та клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні № 0000117 від 02.03.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильків, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, працюючого охоронцем автозаправки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2020 року захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу. Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 000117 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Зазначає, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обрятована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому, в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011).
Вважає, що ризики відповідно до ст.. 177 КПК України щодо ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні відсутні. Враховуючи стан здоров`я, наявність постійного місяця проживання. Батьків похилого віку, дружини, дітей та онуків )тобто міцність соціальних зв`язків), а також відсутність за час досудового слідства та раніше будь-яких порушень обов`язків як підозрюваного, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від правосуддя. Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків не має. Окрім того, основний свідок по справі допитаний та за його участю проведений слідчий експеримент даної події, матеріальна та моральна шкода потерпілим відшкодована. Конкретних підстав передбачати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню немає.
Також, заявник зазначає, що в даному випадку немає обґрунтованої підозри та доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 135 , ч. 2 ст. 286 КК України. В даному кримінальному провадженні не існує жодної заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а отже і оголошення про підозру за даним злочином являється незаконним.
Щодо оголошення про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України зазначає, що дана стаття відноситься до блакитної норми права, та у процесуальних документах потрібно ообов`язково вказувати, в порушенні яких пунктів правил безпеки руху визнається винною особа, у чому конкретно проявилися ці порушення і чи перебувають у причинному зв`язку наслідки, що настали з цими порушеннями.
В даному випадку орган досудового слідства в оголошеній підозрі за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_5 не зазначив жодного пункту правил, який порушив останній, а отже сама підозра являється необґрунтованою.
Враховуючи вищенаведене, вважає, що для ОСОБА_5 більш ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби. Застосування такого запобіжного заходу, з одного боку, забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцем знаходження ОСОБА_5 . З іншого боку, він надасть можливість підозрюваному доглядати за батьками, працювати та повноцінно реалізовувати право на захист.
Просить змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з 22 год. до 07 год.
17 липня 2020 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 02.03.2020 близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Opel Kadett» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме - рухаючись по вулиці Центральна в селі Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області у напрямку м. Шпола, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому допустив зіткнення з мопедом «Дельта», який рухався попереду у попутному напрямку руху по правому краю проїзною частиною вказаної вулиці під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із пасажиром ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок даної події водій мопеда ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, пневматорексу, а пасажир мопеда ОСОБА_8 від отриманих травм на місці події загинула.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Також він, 02.03.2020 близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Opel Kadett» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушвши вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме - рухавшись по вулиці Центральна в селі Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області у напрямку м. Шпола, не бувши уважним, не стеживши за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувавши на її зміну, допустивши зіткнення з мопедом «Дельта», який рухався попереду у попутному напрямку руху по правому краю проїзною частиною вказаної вулиці під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 із пасажиром ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поставивши потерпілих у небезпечний для життя стан умисно залишив їх без допомоги в небезпечному для життя стані у той час, як потерпілі були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок свого безпорадного стану.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану особою, яка поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 02.03.2020 слідчим слідчого відділу Шполянського відділення поліції Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

02.03.2020 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

03.03.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

04.03.2020 відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

13.03.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

14.04.2020 апеляційним судом Черкаської області рішення слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області скасовано, а відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

27.04.2020 року постановою виконуючого обов`язки керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування до 02.06.2020 року.

29.04.2020 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до трьох місяців.

27.05.2020 ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців тобто до 03.08.2020 року.

28.05.2020 ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до п`яти місяців тобто до 26.07.2020 року.

Повідомлена підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності, а саме: результатами проведення огляду місця події від 02.03.2020 під час якого на виявлено сліди зіткнення транспортних засобів; показами свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що став свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 02.03.2020 , а саме перебував на пасажирському сидінні автомобілем «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_5 , коли даний транспортний засіб зіткнувся з мопедом, також пояснив, що після ДТП водій ОСОБА_5 залишив свідка та поїхав з місця; показами потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що став свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 02.03.2020 , а саме перебував за кермом мопеда, позаду сиділа ОСОБА_8 , пояснив, що під час руху відчув удар та втратив свідомість; показами потерпілого ОСОБА_13 , який пояснив, що 02.03.2020 року його цивільна дружина ОСОБА_8 поїхала разом із ОСОБА_12 на мопеді до вулиці Центральна у с. Лозоватка Шполянського району черкаської області та у подальшому він дізнався, що вона загинула під час дорожньо-транспортної пригоди; показами підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 02.03.2020 не заперечує, а вину визнає частково; показами, які надав підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , в ході якого було встановлено видимість з якої було видно пішохода; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №4/243 від 17.04.2020, в ході якої було досліджено пошкодження наявні на автомобілі «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопедові «Дельта» та визначено як саме контактували між собою дані транспортні засоби, а саме: в первинний контакт вступала передня права частина автомобіля «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме передній бампер, капот, переднє ліве крило та задня частина мопеда «Дельта» без номерного знаку, а саме задній захисний щиток, заднє колесо та кронштейн кріплення багажника;також визначено кут між повздовжними вісями автомобіля «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопеда «Дельта», який знаходиться в межах близько 0°±5°; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 05-6-02/090 від 12 червня 2020 року згідно висновків якої встановлено, що смерть настала від сполученої травми голови, шиї і грудної клітки, яка супроводжувалась внутрішньомозковою і підоболонковою кровотечею, травматичним розривом спинного мозку і переломами скелету грудної клітки та яка отяготилась набряком речовини головного мозку та гострою дихальною недостатністю; висновком додаткової судово-медичної експертизи № 03-01/05-6-02/090/2 від 23.06.2020 року згідно висновків якої враховуючи морфологічні властивості , локалізацію та кількість ушкоджень у громадянки ОСОБА_8 , які були виявлені при експертизі її трупа, можна стверджувати, що вони були спричинені в короткий проміжок часу до настання смерті, який може вимірюватися хвилинами та навіть своєчасне надання медичної допомоги не гарантувало б збереження її життя; висновком судової автотехнічної експертизи № 4/467 від 22.06.2020;

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання до восьми років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 особисто знайомий зі свідком ОСОБА_11 , який є основним свідком по даному кримінальному провадженню, існує можливість безпосереднього або опосередкованого впливу на нього з боку вказаного підозрюваного, а саме ОСОБА_5 безпосередньо чи через інших осіб з метою уникнення від кримінальної відповідальності може шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування впливати на свідка у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування;
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що стало обґрунтуванням для продовження строку застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобіганню спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України обставини, що необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу являються: в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованому йому діяння; ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння; після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з місця скоєння зник;

кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років; ОСОБА_5 являється особою середнього віку, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу; ОСОБА_5 13.03.2020 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не має.

На підставі вищевикладеного вважає, що обставини по справі, з часу обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження.

П`ятимісячний строк запобіжного заходу закінчується 26.07.2020, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку з тим, що з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, необхідно виконати ряд слідчих дій, таких як: повідомити остаточну підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; виконати вимоги, передбачені ст.ст. 290, 291 КПК України; провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких може виникнути необхідність.
Проведення зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають значенн я для судового розгляду в процесі доказування. Строк досудового розслідування, необхідний для виконання слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які виконати раніше не представилось можливим з об`єктивних причин, складає шістдесят днів. Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення судових експертиз, віддаленість місця вчинення кримінального правопорушення та карантин введений на території України постановою Кабінету міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», що ускладнює можливість залучення експертів, підозрюваного, свідка до проведення слідчих дій, експертиз на місці вчинення кримінального правопорушення.
Просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, з подальшим його утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

17 липня 2020 року ухвалою слідчого судді об`єднано в одне провадження справи за клопотанням захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про зміну підозрюваному запобіжного заходу та справу за клопотанням старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав та пояснив, що основними підставами зміни запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри та наявність ризиків. Зазначив, що в даному випадку підозра є необгрунтованою, оскільки наявні заяви від потерпілої про закриття кримінальної справи за ч. 2 ст. 186, в матеріалах справи наявний висновок про встановлення механізму події при одному дії ОСОБА_5 спричинили ДТП при другому ні. Щодо наявності ризиків зазначив, що в матеріалах справи жодного доказу про цей факт не має, натомість є докази, які підтверджують його участь у всіх слідчих діях. У ОСОБА_5 тісні соціальні зв`язки, він одружений, має дітей. діти. Під час домашнього арешту він жодним чином не порушував умов домашнього арешту. Щодо впливу на свідків, то зазначив, що слідчому залишилось ознайомити с матеріалами справи та змінити підозру. Всі свідки допитані в кримінальному провадженні допитані, а тому, вплив на свідків захист вважає не обґрунтованим. На момент вчинення події ДТП, ОСОБА_5 не був в стані алкогольного сп`яніння, про що є покази свідків. Факт того, що він покинув місце ДТП, то за це передбачена адміністративна відповідальність, а не являється обтяжуючою обставиною. Просив клопотання про зміну запобіжного заходу задовольнити, а клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою просив залишити без задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що він ніколи не переховувався, та не збирається переховувати. Він має намір працювати, раніше працював охоронцем.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, просила задовольнити клопотання слідчого. Зазначила, що ризики на сьогоднішній день не зменшились, у слідства є необхідність у виконані процесуальних дій, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, пред`явити остаточну підозру, свідки не допитані в судовому засіданні, вплив на них може ще бути. Даний злочин є тяжким, ст. 286 КК України приватним обвинуваченням ще ніхто не визнавав. Злочин вчинений в стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого померла молода особа, в неї залишились діти і він зник з місця злочину. Також вказала, що поведінка особи змінюється, злочин з необережності - це злочин не в стані алкогольного сп`яніння, а в цьому стані особа могла передбачити що може статися. Свідками, які надавали покази того, що ОСОБА_5 не був в стані алкогольного сп`яніння були його дружина та товариш, згідно висновків хімічної експертизи, то він був в стані алкогольного сп`яніння.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000117, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Оцінивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до п`яти місяців тобто до 26.07.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000117 від 02.03.2020, передбаченого ч. 1ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України до 17.08.2020.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому, в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011).
Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки,
Слідчий суддя враховує те, що свідки та потерпілі в кримінальному провадженні вже допитані, а тому, вважає що до ОСОБА_5 для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно застосувати відносно нього міри запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту .
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи особу підозрюваного, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, співпрацює з органами досудового розслідування .
Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт з застосуванням до нього електронного контролю.

Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком в межах строку досудового розслідування з застосування засобів електронного контролю.
Покласти на підозрюваного зобов`язання передбачені ст. 194 КПК України, а саме :
? прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора і суду;
? не залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 ;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
?утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, експертами;
? здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Строк дії ухвали ,в межах строку досудового розслідування до 17 серпня 2020 року, включно.
Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та прокурору Черкаської області - для відому.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29.07.2020 року о 14 год.00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1