Справа № 739/1040/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/843/20
Категорія - ч.1 ст. 125 КК України. Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відео конференції з Новгород-Сіверським районним судом кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000023 від 17 серпня 2020 року, за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороб`ївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Новгород-Сіверського районного суду від 01 липня 2020року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України до штрафу у розмір 850 гривень,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2020 року у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, суд прийняв рішення виконувати самостійно.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 24 липня 2020 року, близько 18 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї господарства по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, умисно завдав одного удару кулаком правої руки в ліве вухо члену своєї сім`ї - брату ОСОБА_9 , після чого у першій кімнаті будинку, наніс один удар кулаком лівої руки в праве вухо останньому, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обох вушних раковин, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України призначити 200 годин громадських робіт. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком приєднати покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду від 01 липня 2020 року і остаточно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 годи та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що при призначенні покарання суд безпідставно не застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України, які повинен був застосувати. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, до покарання, призначеного за новим вироком, суд мав повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_6 01 липня 2020 року був засуджений вироком Новгород-Сіверського районного суду до покарання у виді штрафу, вже 24 липня 2020 року вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України. Отже, суд мав остаточно визначити покарання за сукупністю вироків, за правилами ст. 71 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, обвинуваченого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив зменшити кількість годин громадських робіт, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень своєму брату ОСОБА_9 , відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються та колегією суддів не перевіряються. Розгляд справи в суді першої інстанції проводився у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_6 був засуджений 01 липня 2020 року вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень, який не сплатив по теперішній час.

За цим вироком ОСОБА_6 спричинив легкі тілесні ушкодження своєму рідному брату ОСОБА_9 24 липня 2020 року.

За правилами ст. 65 КК України, суд повинен призначати покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд не звернув уваги на вимоги ч. 1 ст. 71 КК України і не призначив покарання за сукупністю вироків, в той час як злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, був вчинений обвинуваченим після постановлення вироку 01 липня 2020 року та до повного відбуття призначеного цим вироком покарання у виді штрафу.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно призначити з урахуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а потім визначити різні за видом покарання до окремого виконання за правилами ч. 3 ст. 72 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком приєднати покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2020 року у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень, і за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набуває законної сили після його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12