ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2129/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/336/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шумського районного суду від 05 листопада 2020 року,-
встановила:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , клопотання захисника-адвоката ОСОБА_11 задоволено та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати цілодобово житло, що в АДРЕСА_1 , терміном до 23 год. 59 хв. 29 грудня 2020 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000376 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 02 листопада 2020 року близько 10 години 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного виховання свого малолітнього пасинка ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останньому декілька ударів руками в область голови та різних частин тіла.
Надалі, в продовження конфлікту, ОСОБА_7 взяв ОСОБА_12 за тіло, підняв над підлогою і надавши тілу малолітнього кінетичної енергії при падінні, шляхом прикладання фізичного зусилля, умисно кинув його на підлогу. Внаслідок вчинених активних дій та завдання ударів малолітній ОСОБА_12 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого косого перелому нижньої третини право великогомілкової кістки, множинних саден обличчя, шиї, обох нижніх та верхніх кінцівок.
03 листопада 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Шумського районного суду від 05 листопада 2020 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що висновки суду, викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Свої доводи прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, і на даний час до Кременецького районного суду скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, а тому усвідомлюючи можливість настання кримінальної відповідальності, з метою уникнення покарання, вважає, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свою цивільну дружину ОСОБА_13 , яка є заявником та законним представником малолітнього потерпілого, і спонукати їх до перекручування відомостей, які їм відомі, а також шляхом залякувань чи умовлянь може змусити дружину подати заяву про відсутність претензій та закриття даного кримінального провадження.
Вважає, що судом не враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину щодо малолітньої особи, що згідно вимог КК України є обтяжуючою обставиною, характеру нанесення ним тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_12 , що свідчать про його нестримність, агресію щодо потерпілого, тому вважає, перебуваючи на волі ОСОБА_7 зможе і надалі здійснювати як психологічний тиск, так і застосовувати фізичне насильство щодо дитини.
Вказує, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та виконання ним процесуальних обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах: прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, адвоката та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, просять ухвалу суду залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст.178 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа та обставини, що характеризують особу і можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи в суді відносно підозрюваного може бути обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, було прийнято до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 злочину, тяжкість покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим, у вчиненні якого він підозрюється, за яке законом передбачено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк до трьох років та наявність можливого ризику переховуватись від органів розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи вчиняти нові злочини.
Враховуючи дані обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, в тому числі, запобігти спробам переховуватися від органів розслідування і суду, слідчим суддею на підозрюваного покладено певні обов`язки.
Окрім того, слідчий суддя вірно взяв до уваги і те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на даний час перебуває у цивільному шлюбі разом із ОСОБА_13 , на його утриманні є троє малолітніх дітей, що свідчить про міцність соціальних зв`язків та на даний час в Кременецькому районному суді перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, по якому ще не винесено рішення суду.
Нових ризиків, а також будь-яких характеризуючих відомостей про особу, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором в апеляційній інстанції не наведено.
Тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шумського районного суду від 05 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді