Справа № 204/83/21
Провадження № 1-в/204/49/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу за клопотанням Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, яка має середню освіту, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
13.01.2021 до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації від 19.03.2020 відносно засудженої ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 19.03.2020 засуджена вироком Совєтського районного суду м.Брянська за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 (покушение на незаконный сбыт наркотичексих средств группой лиц по предварительному сговору в особо крупном размере) КК РФ до покарання у виді 9 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму. Відповідно до вироку Совєтського районного суду м.Брянська від 19.03.2020 ОСОБА_4 повинна сплатити процесуальні витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 10000 рублів. Ухвалою Брянського обласного суду від 01.06.2020 вирок Совєтського районного суду м.Брянська від 19.03.2020 залишено без змін. Засуджена ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Орловській області», кінець відбування строку покарання 05.08.2028. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні - АДРЕСА_1 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначено про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника виходячи зі змусту клопотання та додатків до нього.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) ч.1 ст.9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Відповідно до п.п. а), с), d) ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.

Положеннями ч.3 та ч.4 ст.610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

Відповідно до ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Відповідно до ч.3 ст.609 КПК України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Відповідно до ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та ч.2 ст.610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, засуджена ОСОБА_4 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , останнім місцем його реєстрації в Україні є АДРЕСА_1 .

Відповідно до письмової заяви від 22.09.2020 ОСОБА_4 просить перевести її для відбування покарання на територію України.

Відповідно до довідки з місця відбування покарання, засуджена ОСОБА_4 станом на 22.09.2020 відбула строк кримінального покарання - 1 рік 1 місяць 16 днів, невідбута частина покарання складає 7 років 10 місяців 13 днів. Зазначене покарання засуджена відбуває у ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Орловській області. Кінець строку відбування покарання 05.08.2028.

Дії ОСОБА_4 за вироком Совєтського районного суду м.Брянська від 19.03.2020 кваліфіковано за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 (покушение на незаконный сбыт наркотичексих средств группой лиц по предварительному сговору в особо крупном размере) КК РФ та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму. Відповідно до вироку Совєтського районного суду м.Брянська від 19.03.2020 з ОСОБА_4 було стягнуто процесуальні витрати у виді суми, яка підлягає виплаті адвокату ОСОБА_5 у розмірі 10000 рублів.

Дії ОСОБА_4 за КК України підлягають кваліфікації за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 (оскільки предметом злочину є наркотичні засоби в особливо великому розмірі, а також злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб), яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Ч.3 ст.68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (частини статті) Особливої частини цього кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Санкцією ч.3 ст.307 КК України, за якою належить кваліфікувати дії засудженої ОСОБА_4 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд враховує, що вироком Совєтського районного суду м.Брянська від 19.03.2020 встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є її щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше, наявність соматичних захворювань. Враховуючи наведене та зауважуючи на ту обставину, що з урахуванням вимоги ч.3 ст.68 КК України та п.1 ч.4 ст.610 КПК України, максимальна можлива санкція за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України може складати 8 років позбавлення волі. Вироком суду РФ покарання призначено у виді 9 років позбавлення волі.

Крім того, Кримінальний Кодекс України передбачає додаткове покарання, у виді конфіскації майна засудженого, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Обмірковуючи наведене, суд вважає за недоцільне застосування щодо засудженої ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке не було їй призначено за відповідним вироком суду РФ, оскільки статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особи державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Крім того, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь федерального бюджету Російської Федерації процесуальні витрати за послуги адвоката в сумі 3417 грн 50 коп, що станом на дату вироку дорівнює 10000 рублів.

За таких підстав, враховуючи положення ст.11 Конвенції, при приведенні вироку Совєтського районного суду м.Брянська від 19.03.2020 у відповідність до законодавства України, до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна.

Суд зауважує, що визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженій належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 належить рахувати з дати її затримання 06.08.2019.

На підставі викладеного, керуючись ст.7 КК України, ст.ст.602, 603, 606, 609, 610, 614 КПК України, ст.ст.9,10,11,12 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Вирок Совєтського районного суду м.Брянська від 19.03.2020, яким громадянку України ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації, призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму та стягнуто процесуальні витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 10000 рублів, привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що громадянка України ОСОБА_4 при продовженні відбування покарання на території України, повинна відбувати покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 06.08.2019.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь федерального бюджету Російської Федерації, пов`язані з оплатою послуг адвоката, в розмірі 3417 (три тисячі сімнадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1