МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1816/17
Провадження № 1-кп/945/33/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2017 року за № 0000832 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ст.128 КК України, -

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст.128 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 звернулись до суду з клопотанням про закриття кримінальних провадження відносно нього та його звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши у судовому засіданні сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.

ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, 128 КК України.

Так, ОСОБА_4 21 серпня 2017 року в обідній час точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 пішла до місцевого магазину, який розташований по АДРЕСА_2 , де біля входу до магазину її зустрів ОСОБА_4 , який на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив словесну сварку з ОСОБА_6 , яка в свою чергу з метою припинення сварки, направилась в бік місця свого мешкання та ОСОБА_4 переслідуючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 рукою, зжатою в кулак, вдарив останню в область голови внаслідок чого жінка впала на землю та коли ОСОБА_6 підвелась з землі, та пішла в бік входу на прилеглу територію вище вказаного магазину ОСОБА_4 , продовжуючи свій умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, направився за ОСОБА_6 , та підійшовши до останньої, наніс їй один удар в область голови, внаслідок чого вона знову впала на землю, після чого ОСОБА_4 рукою, зжатою в кулак, наніс їй один удар в область спини, та у зв`язку з вище вказаною подією ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден верхніх та нижніх кінцівок, синця та припухлості 3-го пальця та лівої кінцівки, припухлості лівої скроневої ділянки, які згідно висновку експерта № 1502/1232-17 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 21.08.2017, в обідній час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, зустрівши ОСОБА_6 , біля входу до місцевого магазину, який розташований по АДРЕСА_2 , де на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив з останньою словесну сварку, та після того, як ОСОБА_6 , з метою припинення конфлікту, направились в бік місця свого мешкання, у зв`язку з чим повернулась спиною до ОСОБА_4 , останній, штовхнув ОСОБА_6 в область тіла, при цьому не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, а саме завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та не бажаючи завдати значної шкоди здоров`ю потерпілої, хоча повинен був і міг це передбачити, в результаті чого, ОСОБА_6 не втримавши рівновагу, впала на землю та вдарившись правою рукою об ґрунтове покриття, отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в типовому місці, яке згідно висновку експерта № 1502/1232-17 р., за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого, своїми діями, що виразились у злочинній недбалості, яка призвела до необережного нанесення тілесного ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України.
Частинами 1, 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку (частини 2, 3, 4, 5 статті 288 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 49 Кримінального кодексу України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 8 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у спричиненні 21 серпня 2017 року тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , за ч.1 ст.125 КК України та ст.128 КК України.

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження 19 листопада 2020 року минуло більше ніж два роки з дня вчинення 21 серпня 2017 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та більше ніж три роки з дня вичнення 21 серпня 2017 року злочину передбаченого ст.128 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Злочин, передбачений ст. 128 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 іншого злочину не вчинив, фактичного ухилення від слідства та суду не допускав.

Вказана позиція суду також узгоджується з постановами Верховного Суду у справі № 659/2364/16-к та у справі № 346/883/15-к відповідно до яких, ст. 49 КК України пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства за умови наявності підтвердження вказаного факту.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, 128 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000832, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст.128 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

19.11.2020