Справа № 947/1896/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2020 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 про відвід слідчого судді,-
ВСТАНОВИВ:
Захисник адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду його заяви про відвід старшого слідчого СУ ГЦНП в Одеській області ОСОБА_6 від кримінального провадження № 0000074.
Прокурор у судове засідання не з`явився.
Слідчий просив розглянути відвід слідчому судді без його участі та відмовити у задоволенні, звернувшись до суду з відповідною заявою.
Захисник наполягав на задоволенні відводу, посилаючись на викладені в заяві доводи, зокрема, на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 неодноразово приймав незаконні, на його думку, рішення за результатами розгляду його клопотань та скарг в рамках даного кримінального провадження, несвоєчасне направлення рішень до ЄДРСР, крім того розглянув клопотання слідчого про встановлення строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження без участі захисника, не врахувавши заяву про відкладення засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному, та за межами строку досудового розслідування. Вказані обставини, на його думку, ставлять під сумнів неупередженість слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді його заяви про відвід слідчого, і є підставою для відводу.
Слідчий суддя ОСОБА_5 пояснень, щодо заявленого відводу, не надав.
Ознайомившись з заявою, заслухавши думку заявника, прихожу до наступного.
Згідно до п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному проваджені якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Як вбачається з змісту заяви про відвід та пояснень захисника в судовому засіданні, в якості підстави для відводу заявник фактично вказує на його не згоду з раніше прийнятими рішеннями слідчого судді щодо порядку розгляду його заяв та скарг та з процесуальними рішеннями за результатами розгляду зазначених заяв та скарг. В зв`язку з чим, у захисника виникли сумніви у неупередженості слідчого судді під час розгляду .
Проте, суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, слідчому судді, не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості винесених процесуальних рішень цим суддею, слідчим суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій. Оскільки, вирішення питань, пов`язаних з встановленням законності та обґрунтованості винесених процесуальних рішень суддею та їх наслідків, не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід.
Обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також, з урахуванням викладеного, такими, які самі по собі, свідчать про зацікавленість та упередженість судді,
Інших доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості, а також зацікавленості судді в результатах кримінального провадження, заявником не надано.
Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).
На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях слідчого судді ОСОБА_5 обставин, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, приходжу до переконання, що заява про відвід слідчого судді з цих підстав задоволенню не підлягає.
На підставі встановленого, керуючись ст.ст.75 і 81 КПК України, суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000074 по справі №947/1896/20 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1