№ 207/3459/20
№ 1-кс/207/1179/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2020 року приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступивши в попередню змову з ОСОБА_7 , приїхали до будинку АДРЕСА_1 , де біля вказаного домоволодіння на проїжджій частині знаходився автомобіль ГАЗ 3110, державний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_8 залишає вказаний автомобіль на проїжджій частині. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, цілком усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно ОСОБА_7 за допомогою привезеного з собою ключа, зняв чотири колеса, в зборі, з автомобілю ГАЗ 3110, державний знак НОМЕР_1 , які належать потерпілій ОСОБА_8 , після чого разом з ОСОБА_6 погрузили викрадені чотири колеса в автомобіль ВАЗ 2110, державний знак НОМЕР_2 , на якому приїхали на місце події. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 5400 грн.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_6 26.12.2020 року приблизно о 04.00 годині, разом з ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , синього кольору, вступивши в попередню змову, приїхали до будинку АДРЕСА_2 , попередньо знаючи, що біля 3-го під`їзду вказаного будинку знаходиться вищевказаний автомобіль, що належить потерпілому ОСОБА_9 . Реалізуючи свій прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «ЗАЗ 1102», державний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи спільно, таємно, повторно, за попередньою змовою, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виштовхали автомобіль на проїзджу частину. Після чого, ОСОБА_7 сів в салон автомобілю за кермо, а ОСОБА_6 за допомогою привезеної з собою мотузки прив`язав автомобіль «ЗАЗ 1102», державний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , до автомобілю «ВАЗ 2110» державний знак НОМЕР_2 , на якому вони приїхали на місце події та шляхом буксирування автомобілю ЗАЗ 1102, державний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , покинули місце події, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

За даним фактом 26.12.2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001285.
У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний заперечує проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків. Просить застосувати домашній арешт.

Захисник також заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає з батьками похилого віку, працює, раніше не судимий. Вважає, що прокурором не доведено існування ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може переховуватись від органів досудового слідства, не з`являтись за викликом до слідчого, прокурора, суду. Також прокурором не надано жодних доказів на існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з цим у поданому клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а сама по собі лише наявність підозри не є підставою для позбавлення свободи. У такому випадку повинно бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Враховуючи викладене, той факт, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працює, раніше не судимий, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі й передбачені ст. 178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному залишати житло з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього строком до 25 лютого 2021 року наступних обов`язків:

1) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 21.00 години до 06.00 години;
2) прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

3) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1