Ухвала
Іменем України
09 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 205/329/18
провадження № 51-4911ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 12 жовтня 2020 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), було залишено без руху і встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі недоліків із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
У межах визначеного судом строку, засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте приписів ст. 427 КПК ним не дотримано, допущених недоліків касаційної скарги, залишеної без руху ухвалою суду касаційної інстанції від 12 жовтня 2020 року в повному обсязі не усунуто.
Зокрема, засуджений у повторно поданій касаційній скарзі не зазначає конкретні порушення закону, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на його думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, та не наводить конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
Проте, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга засудженого у новій редакції не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, проте засуджений повторно не додав до касаційної скарги копії вироку суду першої інстанції, який він оскаржує.
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з правилами ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, недотримання ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що засудженим не були виконанні вимоги попередньої ухвали в повному обсязі, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3