Справа № 317/2195/20
№/п 1-в/317/212/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав : АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.12.2017 р. Токмацьким районним судом Запорізької області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області від захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 надійшло клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Початок строку: 04.04.2018 року

Кінець строку: 04.04.2021 року

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.04.2018 року.

Під час тримання в УПВ №11, характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 25.04.2018 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)». За час відбування покарання допустив два порушення вимог режиму відбування покарання які виразились в тому, в тому, що без дозволу адміністрації виносив продукти харчування з їдальні для засуджених, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Одне стягнення погашено у встановленому законом порядку, а одне не знято та не погашено у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має два заохочення правами начальника установи.

На виробництві установи працювати не бажає, на даний час виконує роботу днювального у відділенні СПС на добровольній та безоплатній основі, але потребує постійного спонукання.

З іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини.

У відношенні до персоналу установи намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під наглядом.

Вимог санітарії та гігієни дотримується не завжди, спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має задовільний рівень необхідних навичок.

Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх не тільки за призначенням.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не завжди приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу до засуджених не приймає.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього та професійного рівня не прагне.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.

Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не має.

За вироком суду має позов 1891,87 грн., який не відшкодовано.

11.04.2019 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.ст.100, 101 КВК України, у вигляді зміни умови тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації.

31.10.2019 р., комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

16.04.2020 р., комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05.05.2020 р. засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання щодо застосування заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України, а саме умовно-достроковому звільненні.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, надіслав суду по електронній пошті заяву, про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії заперечував проти задоволення клопотання, пояснив суду що клопотання є передчасним, засуджений не став на шлях виправлення, має не зняте та не погашене стягнення.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважав його необґрунтованим, передчасним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_5 має стягнення, яке до цього часу не знято і не погашено.

Суд, розглянувши клопотання, особову справу засудженого, вислухавши його пояснення, точку зору представника адміністрації, висновок прокурора, вважає, що клопотання необґрунтоване, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів справи, особової справи засудженого, з характеристики, не вбачається що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, а тому застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 Кримінального кодексу України у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким недоцільне. Згідно довідки, засуджений ОСОБА_5 має два стягнення, одне з яких не погашене стягнення у вигляді догани, яке було накладено начальником установи 30.03.2020 року, не працює, що не може свідчити про його намір стати на шлях виправлення.

За таких обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 , не став на шлях виправлення, що згідно закону виключає можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, клопотання є передчасним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 16.09.2020 року о 08-10 год.

Суддя: ОСОБА_1