Справа №639/2993/20
Провадження №1-кс/639/1971/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001023 від 12.05.2020 року року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджено із прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Новобаварського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001023 від 12.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 17.10.2012 Вінницьким міським судом за ч.2 ст.186 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань приєднано частково не відбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова та остаточно призначено до відбуття 5 років 6 місяців, з подальшою осудністю 05.03.2014 Первомайським районним судом Харківської області за ст.391 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань приєднано частково не відбуту частину покарання за вироком Вінницького суду Вінницької області та остаточно призначено до відбуття 3 роки 3 місяці, строк відбуття покарання якого відраховувався з 14.02.2014, звільнившись 03.02.2016 після відбуття покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив повторно злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 у ніч з 10 на 11 травня 2020 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебував за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_7 в однокімнатній квартирі АДРЕСА_2 , де вживав алкоголь разом з останнім та їх спільним знайомим ОСОБА_8 .

Після того, як ОСОБА_7 заснув у ліжку, розташованому у вказаній кімнаті, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вступили у злочинну змову щодо таємного викрадення належних ОСОБА_7 мобільного телефону «Meizu M5», та інших предметів, які не являються носіями матеріальної цінності, що лежали поруч з телефоном на столі, що знаходився посеред кімнати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи протиправний характер задуманого злочину, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та за його мовчазної згоди, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном «Meizu M5», вартістю 1400 грн., ключем від ТЗ Volkswagen Golf 2 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які не є носіями матеріальної цінності, забравши їх зі столу.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї спільної з ОСОБА_8 злочинної мети, спрямованої на таємне викрадення вище вказаного чужого майна.

Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно,з місця скоєння злочину разом зникли та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.

В результаті скоєного злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1400 грн., яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/1170СЕ-20 від 21.05.2020

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_8 відразу ж після вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_7 в ніч з 10 на 11 травня 2020 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перед тим як залишити однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , маючи при собі викрадений мобільний телефон «Meizu M5», ключ від легкового автомобіля Volkswagen Golf 2 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вступили у попередню змову щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, належним останньому.

Саме на той час ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були достовірно обізнані про те, що легковий автомобіль моделі «Volkswagen Golf 2», д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований біля тротуару поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 , спочатку вийшли із квартири та направились до місця паркування легкового автомобіля Volkswagen Golf 2 д.н.з. НОМЕР_1 . Надалі ОСОБА_5 бажаючи довести до кінця спільний злочинний задум з ОСОБА_8 , передав останньому наявний у нього ключ від легкового автомобіля Volkswagen Golf 2 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , якими вони перед цим незаконно заволодів.

В подальшому ОСОБА_8 , діючи узгоджено та в присутності ОСОБА_5 , проявляючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, використовуючи ту обставину, що за їх діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню злочинного задуму до кінця, використовуючи в якості знаряддя злочину переданий йому останнім ключ, відчинив ним передні водійські двері легкового автомобіля Volkswagen Golf 2 д.н.з. НОМЕР_1 . Потім ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 , діючи узгоджено, повторно, з єдиним злочинним умислом, спрямованим на протиправне вилучення транспортного засобу, поза волею власника вказаного легкового автомобіля, потрапили в салон автомобіля. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи використовувати в якості знаряддя злочину наявний у нього ключ від автомобіля, здійснив ним запуск двигуна та, встановивши контроль над транспортним засобом, діючи узгоджено з ОСОБА_5 , який на той час перебував поряд з ним на передньому пасажирському місці, почав здійснювати рух автомобіля VolkswagenGolf 2 д.н.з. НОМЕР_1 від багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зазначений вище період часу, разом з ОСОБА_8 виконали всі узгоджені дії, які вважали за необхідне для заволодіння транспортним засобом всупереч волі його власника, ОСОБА_7 та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим автомобілем на власний розсуд.

В результаті вчиненого злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 37550 грн., яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/1/119СЕ-2020 від 26.05.2020

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

27.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 11.05.2020, протоколом огляду місця події від 11.05.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , додатковими протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , інформацією наданою директором «Ломбард «Свіжа копійка», ОСОБА_9 , протоколом огляду предметів від 14.05.2020, висновком судової автотоварознавчної експертизи №6/1/119СЕ-20 від 26.05.2020, висновком судової товарознавчої експертизи №6/1170СЕ-20 від 21.05.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предметів за участю свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду предметів за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду від 15.05.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування та на даний час так само, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким злочином, та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки (не одружений, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, постійного місця проживання не має).

Водночас, ОСОБА_5 має можливість перетину державного кордону України у напрямку країн, які не передбачають необхідність пред`явлення закордонного паспорту для в`їзду на їх територію.

Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_5
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України - наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_5 відомі особи потерпілі, місце їх проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на свідчення потерпілих та свідків, а саме психічно впливати на останніх та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілих, свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

п.4 ч.1 ст.177 КПК України - висновки експертів в даному випадку мають ключове значення, і це добре відомо ОСОБА_5 у зв`язку із чим є підстави вважати, що останній зможе чинити тиск на експертів. Крім цього, не виключений ризик перешкоджання судовому провадженню будь-яким іншим чином.
п.5 ч.1 ст.177 КПК України - характер та спосіб вчиненого злочину, що характеризується як злочини проти власності, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він,враховуючи зневажливе ставлення до найвищої соціальної цінності, може вчинити й інший злочин проти власності, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України органом досудового розслідування враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється; вік та стан його здоров`я; відсутність міцних соціальних зв`язків, майновий стан підозрюваного.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, врахованих при обранні вказаного запобіжного заходу, які на даний час не зникли та дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 років.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Зміна запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобіганню спробам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто запобігання ризикам.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення участі підозрюваного у досягненні завдань кримінального провадження,орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказує на неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому посилалися на недоведеність ризиків, зазначених стороною обвинувачення у клопотанні.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду докази, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 12.05.2020 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №0001023, з відображенням попередньої правової кваліфікації кримінальних правопорушень - за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

21.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правуопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується наданими суду доказами: протоколом огляду місця події від 11.05.2020, протоколом огляду місця події від 11.05.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , додатковими протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , інформацією наданою директором «Ломбард «Свіжа копійка», ОСОБА_9 , протоколом огляду предметів від 14.05.2020, висновком судової автотоварознавчої експертизи №6/1/119СЕ-20 від 26.05.2020, висновком судової товарознавчої експертизи №6/1170СЕ-20 від 21.05.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предметів за участю свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду предметів за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду від 15.05.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 .
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При цьому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 289 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, тобто у вчиненні тяжкого злочину та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності; не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, офіційно не працює; ніде не зареєстрований, нерухомості, транспортних засобів у власності не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, відносно нього розглядаються обвинувальні акти Дніпровським районним судом м. Києва та Овідіопольским районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.
З огляду на зазначене вище, враховуючи дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини вчинення відповідного злочину, вважаю, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 :
- з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки офіційно не працевлаштований та не має дітей на утриманні, не зняту та не погашену в установленому порядку судимість за вчинення тяжкого злочину;
- може фізично або психологічно незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, так як йому відомо їх місце мешкання, тим самим примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитись від них, щоб уникнути покарання;
- враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, один з яких є тяжким злочином; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється; 3) даних про особу підозрюваного, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Проте запобіжний захід обирається в межах строку досудового розслідування, який обчислюється як двомісячний, починаючи з дня пред`явлення ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочинів (з 27 травня 2020 року) та переривається днем винесення постанови слідчого про зупинення досудового розслідування (21 липня 2020 року), знову починає текти з 28 жовтня 2020 року (день відновлення досудового розслідування) та спливає 3 листопада 2020 року.

Разом з цим, слідчий суддя вважає можливим, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, наближеному до максимального розміру, враховуючи той факт, що відносно ОСОБА_5 раніше в рамках іншого кримінального провадження обирався альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, про що він сам пояснив в судовому засіданні, проте після сплати застави він продовжував злочинну діяльність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - в межах строку досудового розслідування.

Строк затримання обчислювати з 28 жовтня 2020 року (01 год. 00 хв.).

Строк дії ухвали до 3 листопада 2020 року включно (01 год. 00 хв.).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно, визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 126 120,00 (сто двадцять шість сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали або у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- не залишати місце реєстрації за адресою: Харківська область, Балаклійський район, сел. Дінець, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважатиметься таким, до якого по даному кримінальному провадженню застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава буде звернута в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1