Житомирський апеляційний суд
Справа №292/658/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

29 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000120 за клопотанням прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Токарів Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09 квітня 2020 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком 1 рік, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,-

обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000120 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 19 червня 2020 року.

Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 19 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_7 за новим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 09.04.2020 року за ч.2 ст. 289 КК України та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою, та взято його під варту у залі суду.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк перебування у слідчому ізоляторі з 19.06.2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи №12/2-66 від 28.04.2020 року в сумі 1307, 60 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що розгляд даного кримінального провадження в апеляційній інстанції не може бути завершений до спливу строків тримання під вартою, проте, залишаються ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 матиме можливість переховуватися від суду з метою уникнення покарання за інкримінований йому злочин, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, не працює, постійного джерела доходів не має, не одружений, дітей не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше судимий за ч.2 ст. 289 КК України та вчинив новий злочин у період відбування покарання за попереднім вироком суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у разі зміни щодо нього запобіжного заходу на більш м`який.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Крім того, на даний час на розгляді Червоноармійського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на вказаний вирок апеляційному суду потрібен певний час.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Отже, вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 19 червня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Разом з тим, відповідно вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25 вересня 2020 року на час апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 вересня 2020 року

Строк дії ухвали до 25 вересня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: