Ухвала
іменем України
07 вересня2020 року

м. Київ
справа № 215/2424/19
провадження № 51-4194 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від

18 березня 2020 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2020 року щодо нього

встановив:

За вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статей 71, 72 КК, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2015 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки та покладено обов`язки, передбачені статтею 76 КК.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Цим же вироком визнано винним та засуджено ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого не оскаржуються в касаційному порядку.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2020 року вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скасовано в частині призначеного ОСОБА_4 покарання.

Ухвалено новий вирок за яким ОСОБА_4 за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК з урахуванням статей 71,72 КК призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, в іншій частині вирок залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, просить їх скасувати та направити кримінальне провадження на додаткове розслідування.
Зокрема вказує, що суди не дотримались норм кримінального та кримінального процесуального закону та не надали доказам належної оцінки.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам

кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Також, засуджений, не звернув уваги, що відповідно до статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, зміст касаційної скарги засудженого зводиться до цитування судових рішень без обґрунтувань своєї позиції щодо порушень, які, на його думку, допустили суду першої та апеляційної інстанцій.

Тобто засуджений у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущені судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До того ж, вимоги засудженого неузгоджуються зі змістом статті 436 КПК, відповідно до якої суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
При цьому засуджений у своїй касаційній скарзі просить скасувати судові рішення та направити кримінальне провадження на досудове розслідування, що суперечить чинному кримінальному процесуальному закону та повноваженням суду касаційної інстанції.
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 цього Кодексу, колегія суддів ,
постановила:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від

18 березня 2020 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2020 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3