Справа № 189/358/20
Провадження № 1-кп/191/117/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Синельникове

Колегія Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження № 0000819 внесене в ЄРДР 03.12.2015 року відносно:

ОСОБА_5 , який народився у 1987 році вересні місяці 4 дня в м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, фізичної особи підприємця, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, громадянина України, українця, раніше судимого:

Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 20.03.2020 року за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільненого з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю в судовому засіданні:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , 28.11.2015 року знайшов в мережі Інтернет на сайті «Агротендер» оголошення, яке розмістив ОСОБА_8 , про те, що останній купує насіння соняшнику великими партіями, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_8 , а саме на заволодіння коштами потерпілого шляхом обману.

Цього ж дня, 28.11.2015 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_8 , володіючи інформацією про те, що селянське фермерське господарство «Україна» займається реалізацією насіння соняшника, зі свого номеру телефону НОМЕР_1 відправив на відомий йому номер телефону голови СФГ «Україна» ОСОБА_9 , повідомлення з текстом про те, що він приймає насіння соняшника по високій ціні за готівковий та безготівковий рахунок.

Наступного дня 29.11.2015 року, коли голова СФГ «Україна» ОСОБА_10 , у відповідь на отримане повідомлення, зателефонував на номер телефону НОМЕР_1 , з якого йому надійшло вказане повідомлення, то ОСОБА_5 назвався представником підприємства «Айсберг» ОСОБА_11 та повідомив, що дане підприємство скуповує насіння соняшника по ціні 8 950 гривень за 1 тону для виготовлення з нього олії. При цьому, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти дії, направлені на заволодіння коштами, належними ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, домовився з головою СФГ «Україна» ОСОБА_10 про те, що представник підприємства «Айсберг» 01.12.2015 року приїде на територію СФГ «Україна» та візьме зразки насіння соняшника, який продається, на аналіз для визначення його якості та ціни. При цьому ОСОБА_5 дізнався від ОСОБА_10 , що насіння соняшника знаходиться на території господарства, розташованого в с. Калинівка Покровського району Дніпропетровської області.

Після цього, 30.11.2015 року, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зі свого номеру телефону НОМЕР_1 зателефонував на номер телефону, вказаний в оголошенні про купівлю насіння соняшника, яке розмістив ОСОБА_8 , а саме на номер телефону НОМЕР_2 . Коли на його дзвінок відповів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 представився ОСОБА_11 та повідомив потерпілому завідомо неправдиву інформацію, а саме сказав, що його знайомий на ім`я ОСОБА_12 має господарство, яке знаходиться в с. Калинівка Покровського району Дніпропетровської області, та продає насіння соняшника. Також ОСОБА_5 повідомив потерпілому номер телефону НОМЕР_3 , за яким ніби - то можливо зв`язатися з ОСОБА_12 та домовився з ОСОБА_8 , що 01.12.2015 року той приїде в с. Калинівка Покровського району, щоб подивитися товар та взяти зразки насіння соняшника на аналіз для визначення його якості та ціни.

Так, 01.12.2015 року близько 13.00 години ОСОБА_5 прибув на територію СФГ «Україна», розташованого за адресою: вул. Центральна, 108, с. Калинівка Покровського району Дніпропетровської області, де умисно повідомив уповноваженому працівнику вказаного господарства неправдиву інформацію про те, що він приїхав взяти зразки насіння для проведення аналізу, а також про те, що зараз сюди ж приїдуть його лаборанти, які безпосередньо і будуть відбирати зразки. В цей же час ОСОБА_5 з номеру телефону НОМЕР_3 зателефонував потерпілому ОСОБА_8 , представився ОСОБА_12 власником насіння соняшнику, яке продається, та пояснив потерпілому, як проїхати до території ніби - то належного йому господарства, розташованого в с. Калинівка Покровського району. Коли 01.12.2015 року близько 13.10 години ОСОБА_8 приїхав на територію СФГ «Україна», розташованого за вказаною адресою, то ОСОБА_13 познайомився з ним, та повів його до складських приміщень СФГ «Україна», де почав показувати місце зберігання соняшника, та показував потерпілому, звідки брати зразки для проведення аналізів, тобто навмисно поводячи себе так, що ОСОБА_8 сприймав його за власника даного господарства та насіння соняшнику, а працівники СФГ «Україна» вважали, що покупець показує товар своєму лаборанту. Відібравши зразки насіння для аналізу спочатку потерпілий, а потім ОСОБА_5 покинули територію СФГ «Україна».

Цього ж дня, 01.12.2015 року близько 18.00 годин, коли до ОСОБА_5 , як до чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , на номер телефону НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_8 , та повідомив йому, що проведені аналізи показали, що насіння соняшника якісне, то ОСОБА_5 продовжуючи вчиняти злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомляючи потерпілому завідомо неправдиву інформацію, домовився з останнім, що 02.12.2015 року вранці на територію СФГ «Україна» приїдуть вантажівки від ОСОБА_8 , які він завантажить насінням соняшника в кількості 80 тон за ціною 8 216 грн. за одну тону, після чого ОСОБА_8 розрахується з ним за товар, та завантажені автомобілі зможуть їхати. Крім того, ОСОБА_5 , говорячи від імені ОСОБА_11 , повідомив, що в смт. Покровське Дніпропетровської області вантажні автомобілі, які їхатимуть за насінням соняшника від ОСОБА_8 зустріне сам власник товару ОСОБА_12 та проведе їх до с. Калинівка Покровського району до місця завантаження.

Так, 02.12.2015 року близько 08.00 години ОСОБА_5 , періодично спілкуючись з ОСОБА_8 по телефону, зустрів в с. Олександрівка Покровського району вантажний автомобіль DAF державний номерний знак НОМЕР_4 з причепом з державним номерним знаком НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_15 та вантажний автомобіль МАN державний номерний знак НОМЕР_6 з причепом з державним номерним знаком НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_16 , разом з якими прибув на територію СФГ «Україна», видаючи себе за покупця насіння соняшнику, де до вказаних вантажівок господарством «Україна» було завантажено 74 тони 60 кг. насіння соняшнику, грошові кошти за яке зі слів ОСОБА_5 підприємство «Айсберг» повинно було перерахувати на рахунок СФГ «Україна». Цього ж дня, 02.12.2015 року близько 17.00 години, коли завантаження товару було завершено, ОСОБА_5 повідомив голові СФГ «Україна» ОСОБА_10 , що з безготівковим перерахунком коштів за насіння соняшника виникли труднощі, тому він особисто поїде за готівкою, та через кілька годин повернеться до території СФГ, де розрахується за товар, після чого покинув територію СФГ «Україна», де залишилися завантажені автомобілі ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_8 шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 цього ж дня, 02.12.2015 року близько 18.00 години знову зателефонував потерпілому від імені ОСОБА_11 , та повідомив, що вантажівки вже повністю завантажені насінням соняшника та готові виїжджати з території СФГ відразу після того, як ОСОБА_8 розрахується за товар з ОСОБА_12 . Також ОСОБА_5 , повідомив, що до автомобілів завантажили насіння соняшнику у загальній кількості 74 тони 60 кілограм, тому ОСОБА_8 повинен передати ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 608 500 гривень. Далі ОСОБА_5 , говорячи від імені ОСОБА_11 повідомив потерпілому, що ОСОБА_12 знаходиться в смт. Покровське та домовився, що для проведення розрахунку за товар ОСОБА_8 зачекає його у своєму автомобілі в с. Олександрівка Покровського району на автошляху Донецьк-Запоріжжя біля мосту.

Після цього потерпілий ОСОБА_8 зателефонував водіям вантажівок ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , від яких отримав підтвердження, що автомобілі повністю завантажені та готові їхати з території СФГ «Україна» відразу після розрахунку за товар. Будучи переконаним, що ОСОБА_5 є власником насіння соняшника, яке він купує, 02.12.2015 року близько 18.10 годин ОСОБА_8 приїхав на обумовлене місце, де до нього у автомобіль сів ОСОБА_5 , якого він вже знав як ОСОБА_12 - власника СФГ «Україна», та якому добровільно, під впливом обману з боку ОСОБА_5 , передав грошові кошти в сумі 608 500 гривень, після чого ОСОБА_5 з вказаною сумою коштів зник, розпорядившись ними на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 608 500 гривень, що на момент вчинення злочину більше ніж в шістсот разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 передбачена ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце при обставинах викладених в обвинувальному акті, зазначивши, що в скоєному злочині щиро розкаюється, повністю відшкодував шкоду, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей. Просить суд призначити йому покарання без позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, обставини справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, матеріальна шкода відшкодована повністю. Покарання просить призначити з застосуванням ст. 75 КК, оскільки вважає що таке покарання буде достатнім та відповідним особі обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження проводити у спрощеному порядку.

Обвинувачений, захисник, потерпілий не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданого ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, показаннями потерпілого, колегія суддів приходить до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, нарікань та скарг відносно нього не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, повністю відшкодував матеріальну шкоду завдану вчиненим кримінальним правопорушенням, в ході досудового розслідування, сприяв розкриттю злочину, має стійкі соціальні зв`язки, щиро покаявся у скоєному правопорушенні.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України не встановлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, відшкодування шкоди, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, а також з урахуванням того, що ОСОБА_5 був засуджений 20.03.2020 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 2 роки та вчинив умисний корисливий злочин до постановлення вищевказаного вироку, тому суд вважає, за необхідне призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст.190 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком, більш суворим.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.09.2019 року у справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст.70 КК України, суд має вмотивовано вирішити питання про призначення остаточного покарання та звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає за необхідне враховуючи особу обвинуваченого його ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, повне відшкодування шкоди потерпілому, характеристику обвинуваченого, визначити покарання в межах санкції ч. 4 ст.190 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України та остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком, більш суворим у вигляді позбавлення волі за цим вироком із застосуванням ст. 75 КК України. Так, відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. При застосуванні положень ст. 75 КК конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена, відповідно до постанови Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 183/163/14.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню заявлено не було.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат - відповідно до вимог ст. 124 цього Кодексу.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили судова колегія вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1,4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.03.2020 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати по проведенню: судової дактилоскопічної експертизи № 70/01-90 від 28.01.2016 року у сумі 675,18 гривень; судової дактилоскопічної експертизи № 19/104-7/3/269 від 04.03.2020 року у сумі 1727,11 гривень. Одержувач платежу УК у Чечелівському районі м. Дніпра/24060300; номер рахунку (IBAN):UA5004008; ; найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998, призначення платежу: за експертизу № 70/01-90 від 28.01.2016 року, № 19/104-7/3/269 від 04.03.2020 року.

Речові докази, після набрання вироку законної сили, а саме: дві чашки зі слідами пальців рук, вилучені 03.12.2015 року під час огляду території СФГ «Україна», розташованого за адресою: с. Калинівка, вул. Центральна, 108, Покровського району Дніпропетровської області, опечатані в пакет з полімерного матеріалу чорного кольору знищити. Сліди пальців рук у кількості восьми штук, виявлені на двох чашках, та вилучені на чотири липкі стрічки, опечатані у сейф-пакет експертної служби України № 2670538 та дактилокарту ОСОБА_5 , опечатана у сейф-пакет експертної служби України № 2670539 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2