Справа №345/4438/20
Провадження № 1-кп/345/441/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

його законного представника: ОСОБА_5

його захисника: ОСОБА_6

законного представника потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №1 матеріали кримінального провадження №0000813 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента 3 курсу Калуського політехнічного коледжу, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Так, 17.09.2020 близько 15 год. 00 хв., неповнолітній водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував мотоциклом марки «KAWASAKI Z750», без реєстраційного номерного знаку, vin: НОМЕР_2 та рухався лівою смугою по дорозі із одностороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, по вул. Богдана Хмельницького що у м. Калуші, у напрямку вул. Стуса.
В той час, в районі розташування будинку №59 по вул. Б. Хмельницького, на пішохідний перехід, який позначений дорожньою розміткою 1.14.1 (нерегульований пішохідний перехід) на проїзній частині дороги та дорожнім знаком 5.35.1 (пішохідний перехід), вийшов пішохід, неповнолітній, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та став перетинати дорогу із права на ліво, відносно руху вказаного транспортного засобу.
При наближенні до пішохідного переходу, неповнолітній водій мотоцикла марки «KAWASAKI Z750», vin: НОМЕР_2 ОСОБА_4 , проявив неуважність, відволікся від керування транспортним засобом, не встежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_8 , здійснив на нього наїзд.
При цьому неповнолітній водій ОСОБА_4 не виконав Правила дорожнього руху України, а саме:
п.1.3. який вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
п. 1.5, який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 «б», який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
п. 2.3 «д», не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Неповнолітній водій ОСОБА_4 , порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, який вказує, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека
У результаті порушення ОСОБА_4 , Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці без зміщення відламків, закритого багатоуламкового перелому лівої великогомілкової кістки у середній третині із зміщенням відламків, що відповідно до висновку експерта №305 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним в момент спричинення.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Також, обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, вину згідно обвинувального акту визнає повністю, щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченого та його законний представник підтримали клопотання, заявлене ОСОБА_4 , просили звільнити його від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого не заперечував щодо задоволення вищевказаного клопотання.

Прокурор не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Зі змісту пункту 1 частини 2 ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюється виключно судом.
Відповідно до вимог ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. В такому разі наявними повинні бути перші два елементи дійовогго каяття.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Його треба здійснювати в порядку, встановленому ст. 72 КПК, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.
Так, у ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності. У вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю даного злочину. При цьому судом встановлено, що злочинними діями у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 збитків не заподіяно.
Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі, відсутні.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, в зв`язку з закриттям кримінального провадження, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 44, 45 КК України, ч. 2 ст. 376, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 369-372, 392, 395 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та його звільнення від кримінальної відповідальності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді на мотоцикл марки «Кавасакі 750», р.н. НОМЕР_3 .

Речові докази:

мотоцикл марки «Кавасакі 750», р.н. НОМЕР_3 (знаходиться на майданчику Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області), медичну карту стаціонарного хворого №5497/20 та 1 рентген знімок (знаходяться у потерпілого ОСОБА_8 ) повернути володільцям;

відеозапис за назвою «ІР камера 10_k4_k4_0000_0559_30603905» на DVD-R диску «Nanotex» із записом подій за 17.09.2020 на проїзній частині дороги у АДРЕСА_2 (знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000813) залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи в розмірі 653,80 грн. та витрати на дослідження технічного стану ТЗ в розмірі 1144,15 грн.

На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Cуддя