Справа №463/7205/20
Провадження №1-кс/463/547/21
У Х В А Л А
про арешт майна

20 січня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 12 червня 2020 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме 1/4 квартири АДРЕСА_1 , тобто у частці, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження.

Подане клопотання мотивує тим, що слідчими Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 12 червня 2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою та проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника зв`язку командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,переслідуючи корисливий мотив у вигляді збагачення за рахунок чужого майна, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи за посадою безперешкодний доступ до приміщення складу служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та право розпорядження майном служби зв`язку,в умовах особливого періоду, у грудні 2019 року, більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, виніс за межі військової частини військове майно загальною вартістю 286939,74 грн., а саме 12 одиниць радіостанцій портативних спеціального призначення «Motorola DP 4400» із заводськими номерами: 807TVD6463, 807TVD8140, 807TVD0905, 807TVD6904, 807TUZM030, 807TUZ7456, 807TUZL839, 807TUZL897, 807TUZL571, 807TUZL709, 807TUZL515, 807TUZL416, вартістю 17572,80 грн. за одиницю, 3 одиниці радіостанцій портативних спеціального призначення «Motorola DP 4800» із заводськими номерами: 871TVHR233, 871TVHR181, 871TVHR793, вартістю 19915,38 грн. за одиницю, та 1 одиницю комп`ютерного обладнання (ноутбуком разом із програмним забезпеченням) DellVostro 3581 із заводським номером 91FPDX2, вартістю 16320 грн., та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим вчинив привласнення іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 410 КК України. 18 січня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України. Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання, матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині за фактом виявлення нестачі попередньо привласненого ОСОБА_5 військового майна, судовими експертизами, документами, речовими доказами, тощо. Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненим ОСОБА_5 , державі заподіяна шкода на загальну суму 286 939, 74 грн., яка у майбутньому може бути відшкодована шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 на праві спільної сумісної приватної власності, а саме 1/4 квартири АДРЕСА_1 . Відомості про право власності на вищевказане нерухоме майно підтверджується одержаними в ході досудового розслідування відомостями, а саме інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №240672247 та №240673800, а також відповіддю директора департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради №19.1-21/645/2020 від 20 серпня 2020 року. Рішення про перейменування вул. Жовтневої на вул. Волноваську, що у м. Луцьку, прийнято згідно розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації №227 від 20.05.2016 та додатку №1 до нього. З врахуванням наведеного подане клопотання просить задовольнити та накласти арешт на вказану частину квартири належну підозрюваному.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав 20 січня 2021 року на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частинами 11, 12 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 грудня 2019 року, вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 12 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме повідомлення про підозру, 18 січня 2020 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України (а.с. 6-14), обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи №1177/1184/1185/1186/20-22 від 28 вересня 2020 року розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,становить 286939,74 грн.

З Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №240672247 та №240673800 від 16 січня 2021 року, а також відповіді директора департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради №19.1-21/645/2020 від 20 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира, реєстраційний номер АДРЕСА_3 , загальною площею 30,5 м2 (а.с. 26-27, 28-30, 25). Окрім того розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації №227 від 20 травня 2016 року АДРЕСА_4 перейменовано на АДРЕСА_5 (а.с. 31-34).

Відтак, сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження майна. Метою накладення арешту на майно, є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні. Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню такого, оскільки майно бути відчужене підозрюваним з метою уникнення звернення стягнення на таке для відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження майна, яке може бути відчужене, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення. Так, з врахуванням відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_6 , належить на праві приватної спільної сумісної власності п`яти співвласникам, в тому числі ОСОБА_5 , відтак останньому належить частина вказаної квартири без визначення конкретної частки та саме на таку слід накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження на частку квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1