УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2021 Справа №607/1447/21

Провадження №1-кс/607/669/2021

м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладених, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Тальнівського району, с.Вишнопіль, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2021 прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк 30 діб та продовження строку дії покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками, експертами у даному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що групою слідчих СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області та СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 15, ст.190) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Статтею 16-2 Закону визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №975 від 25.12.2013, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 6 вказаного Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час 2017-2018 років у мешканця міста Тернополя ОСОБА_6 , який був обізнаний із порядком отримання статусу інваліда війни, володів інформацією про те, що інвалідам війни виплачується одноразова грошова допомога, виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.

Задля реалізації свого злочинного наміру, у невстановлений час 2017-2018 років ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з мешканцем міста Києва ОСОБА_4 , мешканцями міста Тернополя ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими на даний час слідством особами, які також були обізнаними із порядком отримання статусу інваліда війни, володіли інформацією про те, що інвалідам війни виплачується одноразова грошова допомога, та погодились на участь в заволодінні шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.

Згідно розподілу функцій кожного з учасників, ОСОБА_6 повинен був підшукувати осіб, учасників бойових дій, для оформлення відповідної групи інвалідності, отримувати від даних осіб усі необхідні документи про підтвердження перебування в зоні бойових дій, оформляти довіреність на себе для надання дозволу на здійснення дій щодо отримання та оформлення документів в органах, установах та організаціях, а також відкриття рахунків в банківських установах та отримання коштів. Зібрані документи ОСОБА_9 передавав ОСОБА_10 для подальшого відправлення через відділення «Нової пошти» в м. Київ ОСОБА_4 , який, одержуючи документи учасників бойових дій, разом з невстановленими на даний час слідством особами, фальсифікували необхідні документи із медичних закладів, зокрема, результати комп`ютерної томографії, магнітно-резонансної томографії, результати обстеження в інституті нейрохірургії ім. Академіка ОСОБА_11 , виписки з історії хвороби Київської міської клінічної лікарні №1, Київського клінічного міського госпіталя ветеранів війни, консультативні висновки ДУ Інституту отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМНУ. Після формування необхідного пакету документів, ОСОБА_12 направляв їх через відділення пошти у Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України для отримання витягу з протоколу Засідання ЦВЛК, який підтверджував би захворювання учасників бойових дій, пов`язане із захистом батьківщини, а надалі на підставі вказаних документів особа - учасник бойових дій, направлявся на проходження огляду у медико-соціальну експертну комісію для встановлення групи інвалідності. Фальсифіковані документи ОСОБА_4 передавав за допомогою відділень « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 , який разом із ОСОБА_13 подавали вказані документи учасників бойових дій у МСЕК та забезпечували явку учасників бойових дій для проходження відповідного огляду. ОСОБА_8 , працюючи на посаді реєстратора медичного обласного МСЕК №1 у Тернопільській області, достовірно знаючи порядок призначення груп інвалідності безпосередньо учасникам бойових дій та тонкощі оформлення необхідних медичних документів для отримання таких груп, здійснювала супровід усіх медичних документів поданих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відносно учасників бойових дій та координувала їх подальші дії, які полягали в доставці на конкретну дату для проходження огляду та збір необхідних документів для отримання групи інвалідності.

Реалізовуючи злочинний умисел та домовленості з іншими учасниками групи, ОСОБА_9 впродовж 2018-2019 років поширював серед мешканців Тернопільської області, які є учасниками бойових дій, інформацію про те, що він може допомогти їм у вирішенні питання щодо отримання групи інвалідності та пенсійного забезпечення, яке виплачується інвалідам війни. При цьому ОСОБА_9 , з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету, через учасників бойових дій, не повідомляв інформацію про те, що відповідно до постанови КМУ №975 від 25.12.2013, особі, якій присвоєно статус інваліда війни, призначається одноразова грошова виплата в сумі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для осіб з III групою інвалідності.

В ході вчинення шахрайських дій ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 державі, в особі Міністерства оборони України, спричинено шкоду на загальну суму 6 831 495 грн., а також вчинено закінчений замах на заволодіння коштами державного бюджету на загальну суму 5 999 500 грн.

За зазначеними фактами 07.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.08.2020 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2020 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2020 ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінено на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України на строк до 03.01.2021.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.12.2020 ОСОБА_4 продовжено дію покладених на ОСОБА_4 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2020 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України на строк до 01.02.2021.

Прокурор вказав, що строк досудового розслідування завершується 07.02.2021.

Прокурор вважає, що строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків слід вчергове продовжити з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Також просив врахувати, що на даний час, відповідно до ст.290 КПК України, доручено відкрити та надати підозрюваним доступ до матеріалів кримінального провадження №0000003 від 16.01.2019, втім з урахуванням об`єму матеріалів та кількості підозрюваних, їх захисників у даному провадженні, є потреба у продовженні строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризикам, що стали підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав підозрюваний ОСОБА_4 , в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.

07.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

11.08.2020 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

05.10.2020 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

04.11.2020 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінено на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на строк до 03.01.2021.

29.12.2020 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 продовжено дію покладених на ОСОБА_4 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2020 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на строк до 01.02.2021, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно клопотання, строк досудового розслідування завершується 07.02.2021.

Із пояснень наданих прокурором в судовому засіданні та долучених до матеріалів провадження документів вбачається, що підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику - адвокату ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2019 та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

За змістом ч. 3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

Частиною 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

У свою чергу, ч. 4 ст. 199 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ; відповіддю ДУ «Інститут нейрохірургії ім.. Акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України» №1645/05 від 28.11.2019; медичними документами, на підставі яких було встановлено групу інвалідності ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_34 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_35 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 . ОСОБА_28 ; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій: протоколом про результати огляду і виїмки кореспонденції від 27.08.2019, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 10.06.2019, 02.04.2019; виписками із руху коштів по банківських рахунках учасників АТО ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_44 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_34 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_45 , ОСОБА_31 , ОСОБА_46 , ОСОБА_30 , ОСОБА_47 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_49 ОСОБА_28 ; протоколами проведених обшуків від 22.10.2019 та від 23.10.2019.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя доходить висновку, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду та ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, продовження злочинної діяльності, пов`язаної з заволодінням та придбанням права на майно шляхом обману.

Висновок про наявність вказаних ризиків випливає із тяжкості покарання, котре загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним за особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; а також того, що доказове значення показання свідків матимуть лише ті, які отримані під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, вагомості доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує йому у випадку визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, котрі йому інкримінуються, з врахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, застосованих до нього.

Поряд з цим слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2019 перебуває на стадії відкриття матеріалів (ст. 290 КПК України).

У відповідності до ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігання ризикам, що мають місце під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання та скерування обвинувального акту до суду, свідчить про необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків як додаткових заходів процесуального примусу.

Слідчий суддя зауважує, що покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад підозрюваного ОСОБА_4 , а продовжуючи строк дії покладених на підозрюваного обов`язків виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора в частині продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки за змістом ст.ст.179, 194 КПК України продовження такого запобіжного заходу, який є безстроковим, на відміну від можливості продовження строку покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк дії покладених на підозрюваного за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні.

Строк дії даної ухвали встановити до 23 год. 59 хв. 26.02.2021.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1