Справа № 171/754/20
В И Р О К
Іменем України
09 листопада 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 06.04.2020 року за № 0000240 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.09.2006 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 152 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 25.09.2012 року з Жовтоводської виправної колонії Дніпропетровської області № 26 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 14 днів.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 20 грудня 2019, приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав за усною домовленістю з ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після цього, ОСОБА_4 20 грудня 2019, приблизно о 10 годині 05 хвилин, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , котрий належить потерпілому ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чавунної ванни, що знаходилася у ванній кімнаті на першому поверсі будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, із корисливих мотивів, за допомогою металевої кувалди розбив на фрагменти чавунну ванну, розміром 150х70см, білого кольору, вартістю 1355 гривень 00 копійок, яка знаходилась в будинку. Після цього ОСОБА_4 виніс фрагменти вказаної чавунної ванни з будинку обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1355 гривень 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 22 січня 2020, приблизно о 14 годині 00 хвилин, знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав за усною домовленістю з ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після цього, ОСОБА_4 22 січня 2020, приблизно о 14 годині 05 хвилин, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , котрий належить потерпілому ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, умисно, із корисливих мотивів викрав з спальної кімнати першого поверху будинку вовняний килим розміром 250х170см, вартістю 1447 гривень 12 копійок та вовняний килим розміром 200х300см, вартістю 2043 гривні 00 копійок, які належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 виніс вказані килими з будинку обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3490 гривень 12 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не оспорює ті обставини котрі викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно викрав у ОСОБА_5 з будинку чавунну ванну, розбивши її на фрагменти, та два вовняних килима.

Суд, вислухавши обвинуваченого, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.04.2020 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 звернувся до відділення поліції з усною заявою, згідно якої просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з серпня місяця 2019 року по 03.04.2020 рік вчинила крадіжку належного йому майна з його домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 (а.с.7-8 - матеріали КП).
З протоколу огляду від 06.04.2020 року встановлено, що слідчим було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду нічого не виявлено (а.с.10-14 - матеріали КП).
З протоколу огляду від 07.04.2020 року встановлено, що слідчим було оглянуто килим різнокольорового кольору, який добровільно надано для огляду гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає по АДРЕСА_4 , розмір килиму 250 на 170 см.. Після проведення огляду килим вилучено до Апостолівського ВП в якості речового доказу (а.с.19-20 - матеріали КП).
Відповідно до розписки ОСОБА_5 отримав від працівників поліції раніше викрадений у нього килим часів СССР розміром 250х170 см., даний килим він впізнає та зобов`язується зберігати до вирішення питання по суті (а.с.22 - матеріали КП).
Згідно висновку експерта №1386/20 від 09.04.2020 року встановлено, що ринкова вартість досліджуваних об`єктів, за умови, що на вказану дату об`єкти мали якісні споживчі характеристики, становила, а саме: чавунної ванни, розміром 150х70см, придбаної у 2005 році, у придатному для подальшого використання стані, станом на 20.12.2019 року 1355,00 грн.; вовняного килиму часів СССР, розміром 250х170см, придбаного у 2000 році, у придатному для подальшого використання стані, станом на 22.01.2020 року 1447,12 грн.; вовняного килиму часів СССР, розміром 200х300см, придбаного у 2000 році, у придатному для подальшого використання стані, станом на 22.01.2020 року 2043,00 грн. (а.с.24-27 - матеріали КП).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.04.2020 року встановлено, що біля буд. АДРЕСА_2 підозрюваному ОСОБА_4 запропоновано відтворити події пов`язанні з вчиненням ним крадіжки чавунної ванни та двох килимів. На дану пропозицію підозрюваний ОСОБА_4 погодився та пояснив, що в період часу з вересня 2019 року він проживав за вказаною адресою за домовленістю із господарем ОСОБА_5 .. Далі він пояснив як відбувалися події, коли він побив ванну за допомогою топора та продав її за ціною 300 грн. Потім пояснив, як він викрав два килима часів СССР, коли проживав у вказаному будинку та продав їх за ціною 100 та 150 грн. (а.с. 66-68 матеріали КП).
Оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин поза будь-яким розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться за ч.1 ст.185 КК України до кримінального проступку, за ч.2 ст.185 КК України до нетяжкого злочину, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав, за період проживання на території Грушівської сільської ради зарекомендував себе посередньо (а.с.41 - матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.42-43 - матеріали КП), не одружений (а.с.44 - матеріали КП), раніше судимий (а.с.47-48 - матеріали КП).
Відповідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі;
- за ч. 2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя -