Справа № 145/1415/20
Провадження №1-кс/145/438/2020
У Х В А Л А

"27" листопада 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

В складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2018 року за № 0000183 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 , ч.2 ст. 190 КК України, -

встановив:

16.11.2020 р. ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Тиврівського районного суду Вінницької області із заявою про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 190 КК України, в якій він зазначає, що ухвалою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.11.2020 р. в задоволенні його заяви про відвід судді ОСОБА_5 від участі в розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 відмовлено .

Однак, не дивлячись на відмову в задоволенні заяви про відвід, він вважає за необхідне повторно подати заяву про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від участі в розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 з інших підстав, передбачених чинним КПК України.

Вироком Тиврівського райсуду від 18.05.2020 року під головуванням судді ОСОБА_5 . ОСОБА_6 - батька ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні шахрайства щодо заволодіння майном ПП «Фірма Яско», що також інкримінується ОСОБА_4 в межах направленого до суду обвинувального акту, але з кваліфікацією її дій через ч.5 ст. 27 КК України.

По даному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що упродовж 2015 року умисно сприяла ОСОБА_6 у придбанні права на майно ПП «Фірма Яско», який ввівши в оману посадових осіб Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру, отримав технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:045:0004, належної ОСОБА_4 , розташованої на території АДРЕСА_1 , в той час, коли на частині вказаної ділянки знаходиться майно ПП «Фірма Яско», а саме залізнична колія, стаціонарні труби для перекачування нафтопродуктів до резервуарів, внаслідок чого завдано матеріальної шкоди ПП «Фірма Яско».
Зазначає, що в даному конкретному випадку, суддю Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 об`єктивно та на законних і обгрунтованих підставах не можна вважати безстороннім суддею при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

В судове засідання учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду заяви, повторно не з"явилися, клопотань про відкладення розгляду заяви не подали, доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві суду не додавали.
Із досліджених судом матеріалів судового провадження вбачається:
23.10.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся із заявою про відвід судді ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Тиврівського райсуду від 09.11.2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.5 ст.27, ч. 2 ст. 190 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2018 року за № 0000183відмовлено .

Частиною п`ятою статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Суд вважає заяву про відвід та висловлені доводи у ній, такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п. 161), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" від 21 липня 2011 року).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зокрема у п.66, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).
ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" 18 червня 2015 року п.78 вказав на те, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Крім того, під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження) (див. також рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"; рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" від 21.07.2011 року).
Вироком від 18.05.2020 року ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету повторного протиправного збагачення, вступив у попередню змову з «особою», вироком не встановлено, що цією особою є саме ОСОБА_4 , тобто не встановлено преюдиційного зв`язку між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стосовно обвинувачення останньої щодо сприяння у заволодінні майном ПП «Яско і не встановлена винуватість останньої у вчиненні кримінального правопорушення.
Розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.5, ч.2 ст. 190 КК України судом ще не розпочинався.
Наявність чи відсутність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підлягає перевірці в ході розгляду даного кримінального провадження.
Доказів про особисту упередженість судді ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 суду не надано.
Відтак, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
А тому, приходжу до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки висловлені доводи у ній не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України, є неспроможними та сумнівними за своєю суттю, оскільки не "випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" і вже були предметом судового розгляду.
Суддя, який розглядає заяву про відвід іншого судді жодним чином не вдається до з`ясування будь-яких обставин кримінального провадження по суті, а лише вирішує питання про наявність чи відсутність об`єктивних і суб`єктивних підстав для неупередженості судді у розгляді конкретного кримінального провадження.

Керуючись статтями 1-2,7-29,35, 75, 76, 80, 81, 82, 369-372 КПК України,

ухвалив:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.5 ст.27, ч. 2 ст. 190 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2018 року за № 0000183.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення у справі. Ухвала, яка не може бути оскаржена, в силу вимог ч.5 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_7