Справа №487/2372/19
Провадження №1-кс/487/5435/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо відмови у задоволенні клопотань, а також зобов`язання вчинити певні дії, встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №01211,-

ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Миколаєва 04.09.2020 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, на рішення слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо відмови у задоволенні клопотання (провадження 1-кс/487/5435/20). Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням від 05.06.2020, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №01211 та провести наступні слідчі дії за його особистою участю: допитати ОСОБА_3 , слідчого СБУ ОСОБА_5 , начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла, адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , свідка незаконного озброєного затримання водія таксі ОСОБА_9 ; встановити та допитати невстановлених осіб в масках, що напали зі зброєю на ОСОБА_3 та відібрали мобільний телефон, погрожуючи вбивством, адвоката ОСОБА_4 ; провести одночасний допит з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ; провести слідчий експеримент його (скаржника) незаконного затримання; долучити протоколи допиту ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_14 від 26.07.2020 у задоволенні клопотання відмовлено. Зазначену вище постанову слідчого скаржник вважає необґрунтованою, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

Крім того, цього ж дня до канцелярії суду надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо відмови у задоволенні клопотання (провадження 1-кс/487/5436/20). Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням від 05.06.2020, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №01211 та провести наступні слідчі дії за його особистою участю: допитати ОСОБА_3 , слідчого СБУ ОСОБА_5 , начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла, адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , свідка незаконного озброєного затримання водія таксі ОСОБА_9 ; встановити та допитати невстановлених осіб в масках, що напали зі зброєю на ОСОБА_3 та відібрали мобільний телефон, погрожуючи вбивством, адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , слідчого Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 ; провести одночасний допит з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ; провести слідчий експеримент його (скаржника) незаконного затримання. Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_14 від 26.07.2020 у задоволенні клопотання відмовлено. Зазначену вище постанову слідчого скаржник вважає необґрунтованою, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

Крім того, цього ж дня до канцелярії суду надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо відмови у задоволенні клопотання (провадження 1-кс/487/5437/20). Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням від 31.03.2020, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000775 та провести наступні слідчі дії за його особистою участю: допитати ОСОБА_3 , слідчого СБУ ОСОБА_5 , начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла, адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , свідка незаконного озброєного затримання водія таксі ОСОБА_9 ; встановити та допитати невстановлених осіб в масках, що напали зі зброєю на ОСОБА_3 та відібрали мобільний телефон, погрожуючи вбивством; провести одночасний допит з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 . Листом слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_14 від 21.04.2020 №05.15/05.15/8321 скаржнику повідомлено, що постановами прокурора від 09.01.2020 та 11.01.2020 кримінальні провадження №0000775, №0000614 та №0001211 об`єднані в одне провадження (№0001211), яке постановою слідчого від 09.04.2020 було закрито. Зазначену вище бездіяльність слідчого скаржник вважає необґрунтованою, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

Крім того, цього ж дня до канцелярії суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо зобов`язання останнього вчинити певні дії (провадження 1-кс/487/5439/20). Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням від 29.05.2020, в якому просив надати йому постанову слідчого від 09.04.2020 про закриття кримінального провадження №0001211 російською мовою, оскільки він є громадянином РФ. Проте жодної відповіді не отримав. Вважає зазначену вище бездіяльність слідчого протиправною, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

Крім того, 08.09.2020 до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №01211 (провадження 1-кс/487/5485/20). Вимоги обґрунтовані тим, що на думку скаржника досудове розслідування кримінального провадження №01211 триває необґрунтовано довго, що порушує його права як потерпілого, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 09.09.2020 зазначені вище скарги об`єднані в одне провадження.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарг підтримав частково. Просив залишити без розгляду його вимоги щодо зобов`язання слідчого надати йому постанову слідчого від 09.04.2020 про закриття кримінального провадження №0001211 російською мовою. Пояснив, що слідчим було порушено його право як потерпілого бути присутнім під час допитів свідків. Зауважив, що в ході досудового розслідування ОСОБА_5 не було допитано за фактом ненадання йому ( ОСОБА_3 ) матеріалів російською мовою; Вєлєла, який скоїв злочин, передбачений ст. ст. 366, 367 КК України, не було допитано з приводу залучення адвоката. Необхідність допиту ОСОБА_7 обґрунтовується тим, що між ними ( ОСОБА_3 та адвокатом) було укладено договір, від якого скаржник не відмовлявся. Крім того адвокат ОСОБА_20 зможе підтвердити факт насильного затримання. Зазначив, що прокурора ОСОБА_8 необхідно допитати з приводу несанкціонованого затримання. Вважає, що оскільки ОСОБА_9 було допитано адвокатом ОСОБА_4 , він має бути допитаний також і слідчим. Щодо доцільності допиту адвоката ОСОБА_4 зауважив, що остання була присутня під час його допиту ОСОБА_5 та зможе підтвердити здійснення морального тиску, примус з боку слідчого до дачі показів. Звернув увагу слідчого судді на те, що досудове розслідування триває необґрунтовано довго та вважає, що доцільним буде обмежити строк досудового розслідування кримінального провадження №01211 у 6 місяців.

Адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію свого довірителя частково. Вважає за неможливе бути допитаною в рамках досудового розслідування кримінального провадження №01211 відповідно до ст. 65 КПК України.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути скарги за своєї відсутності, проти задоволення вимог заперечував. Зауважив, що постановою слідчого від 09.04.2020 закрито кримінальне провадження №0001211, про що неодноразово повідомлявся скаржник.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги,оглянувши матеріали кримінального провадження №0001211, прийшла до наступного.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені, а саме: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Судом встановлено, що Другим СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001211 від 29.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.372, ч.1 ст.365, ч.1 ст.371, ч.1 ст.373, ч.1 ст.374, ч.1 ст.366, ч.1 ст.372, ч.3 ст.368, ч.2 ст.161, ч.2 ст.382, ч.1 ст.367, ч.3 ст.206, ч.3 ст.382 КК України.

09.04.2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_21 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001211 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 04.06.2020 року було скасовано постанову слідчого ОСОБА_14 від 09.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0001211.

Постановою слідчого ОСОБА_14 від 17.08.2020 року кримінальне провадження №0001211 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 22.12.2020 року було скасовано постанову слідчого ОСОБА_14 від 17.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0001211.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням від 05.06.2020, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №01211 та провести наступні слідчі дії за його особистою участю: допитати ОСОБА_3 , слідчого СБУ ОСОБА_5 , начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла, адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , свідка незаконного озброєного затримання водія таксі ОСОБА_9 ; встановити та допитати невстановлених осіб в масках, що напали зі зброєю на ОСОБА_3 та відібрали мобільний телефон, погрожуючи вбивством, адвоката ОСОБА_4 ; провести одночасний допит з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ; провести слідчий експеримент його (скаржника) незаконного затримання; долучити протоколи допиту ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_14 від 26.07.2020 у задоволенні клопотання відмовлено.

Крім того, ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням від 05.06.2020, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №01211 та провести наступні слідчі дії за його особистою участю: допитати ОСОБА_3 , слідчого СБУ ОСОБА_5 , начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла, адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , свідка незаконного озброєного затримання водія таксі ОСОБА_9 ; встановити та допитати невстановлених осіб в масках, що напали зі зброєю на ОСОБА_3 та відібрали мобільний телефон, погрожуючи вбивством, адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , начальника Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , слідчого Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 ; провести одночасний допит з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ; провести слідчий експеримент його (скаржника) незаконного затримання. Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_14 від 26.07.2020 у задоволенні клопотання відмовлено.

Крім того, ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, з клопотанням від 31.03.2020, в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000775 та провести наступні слідчі дії за його особистою участю: допитати ОСОБА_3 , слідчого СБУ ОСОБА_5 , начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла, адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , свідка незаконного озброєного затримання водія таксі ОСОБА_9 ; встановити та допитати невстановлених осіб в масках, що напали зі зброєю на ОСОБА_3 та відібрали мобільний телефон, погрожуючи вбивством; провести одночасний допит з Вєлєлом, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 . Листом слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_14 від 21.04.2020 №05.15/05.15/8321 скаржнику повідомлено, що постановами прокурора від 09.01.2020 та 11.01.2020 кримінальні провадження №0000775, №0000614 та №0001211 об`єднані в одне провадження (№0001211), яке постановою слідчого від 09.04.2020 було закрито.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001211 в ході досудового розслідування були допитані в якості свідків в тому числі з підстав, зазначених скаржником, ОСОБА_12 , слідчий УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 , прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_22 , адвокат ОСОБА_6 , долучено протоколи опитування ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 .

Таким чином, з метою здійснення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування слідчий суддя вважає за доцільне повторно допитати потерпілого ОСОБА_3 ; допитати у якості свідків - начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла; адвоката ОСОБА_7 ; водія таксі ОСОБА_9 .

Стосовно вимоги ОСОБА_3 надати йому постанову слідчого від 09.04.2020 про закриття кримінального провадження №0001211 російською мовою слідчий суддя дійшла наступного.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Проте, норми КПК України не містять вказівки щодо дій слідчого судді у подання особою, яка подала скаргу, заяви про залишення цієї скарги без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає, зокрема, у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України.).

Враховуючи викладені обставини, зокрема, факт того, що скаржник просив про залишення вимоги щодо надання йому процесуального документу російською мовою без розгляду, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про можливість залишення скарги в цій частині без розгляду.

Крім того, відносно вимоги ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №01211 слідчий суддя вважає за доцільне зауважити наступне.

З тексту скарги та пояснень, наданих скаржником в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 фактично оскаржує недотримання слідчим розумних строків досудового розслідування та зазначає про його неефективність, тобто порушує питання, що відноситься безпосередньо до повноважень прокурора.

Як зазначено у ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор у порядку, передбаченому ст.114 КПК України, на виконання своїх повноважень, регламентованих п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, недотримання яких підлягає оскарженню згідно зі ст. 308 КПК України до прокурора вищого рівня, а не до слідчого судді, який на підставі ч. 2 ст. 28 КПК України забезпечує проведення досудового розслідування в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції, і вирішує лише ті питання, як зазначено в ч. 3 ст. 26 КПК України, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Зокрема, до повноважень слідчого судді віднесено розгляд питань, пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження (Розділ ІІ КПК України), розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

При цьому положення Глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фактичне оскарження недотримання розумних строків досудового розслідування в інший спосіб, як-то до слідчого судді у формі подання клопотання, зокрема в порядку ст. 114 КПК України, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відтак, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скарги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_14 від 26.07.2020 року про відмову у задоволенні клопотання.

Зобов`язати слідчого провести наступні слідчі дії у кримінальному провадженні №01211:

- повторно допитати потерпілого ОСОБА_3 ;

- допитати у якості свідків - начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла; адвоката ОСОБА_7 ; водія таксі ОСОБА_9 ..

В задоволенні скарг в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1