ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2759/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0003481,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 діючи в інтересах ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0003481 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, посилаючись на те, що 24.07.2020 постановою дізнавача закрито кримінальне провадження, у зав`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, з якою він не згоден, та вважає, що підлягає скасуванню з огляду на наступне: постанова винесена не слідчим, а дізнавачем; прізвище прокурора у витягу не зазначено; не вірно вказано особу на користь якої повинні сплачуватись аліменти; в постанові не наведено посилань на норми щодо способів оформлення домовленостей за заявою ОСОБА_6 ; постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження оскаржена не була, не оскаржував і розрахунок заборгованості, про який боржнику було відомо, тобто ці документи були дійсні на момент винесення дізнавачем оскаржуваної постанови. Крім того договір муж ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено не було, що свідчить про хибність висновків на невірність встановлення обставин дізнавачем.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити, вказавши, що слідчим досудове розслідування проведено неповно, а постанова є незаконною. Доводи з приводу винесення постанови неповноважною особою не підтримав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги пославшись на її необґрунтованість та помилковість висновків адвоката, оскільки в матеріалах справи наявна постанова про визначення групи прокурорів, а у витязі прокурори відсутні оскільки він був сформований до внесення відповідних відомостей керівником прокуратури до ЄРДР, у прізвищі стягувача описка, яка не впливає на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, боржник очікував виконання домовленостей від стягувача звернувшись із заявою про позбавлення його батьківських права, окрім того, до видачі дубліката виконавчого листа, за заявою стягувача виконавчий документ постановою від 12.12.2016 був їй повернутий та переданий боржнику.

На вимогу слідчого судді були надані матеріали кримінального №0003481.

Вислухавши адвоката та прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встанови наступне.

Кримінальне провадження №0003481 було внесене до ЄРДР 24.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України за заявою ОСОБА_6 щодо несплати аліментів.

Постановою дізнавача ВД Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 24.07.2020 за результатами досудового розслідування кримінальне провадження №0003481 від 24.06.2020 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В силу ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КК України встановлена відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини (дітей) визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає облікові при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Ухилення від утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей, що перебувають на утриманні батьків, може полягати у незабезпеченні таких дітей харчуванням, одягом, іншими речами (насамперед, першої необхідності), наданні необхідних коштів для їх лікування, відпочинку тощо.

Ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухилення від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, невиділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0003481 встановлено, що заочним рішенням Подільского районного суду міста Києва від 19.02.2014 з ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 16.01.2014 року та досягнення ним повноліття.

ОСОБА_7 ухилявся від виконання вироку Дарницького районного суду від 06.11.2009, перебував в розшуку та 19.02.2014 був затриманий, а з 12.03.2014 по 21.03.2016 перебував в місцях позбавлення волі за вироком суду.

25.01.2017 ОСОБА_6 нотаріально посвідчила заяву, якою зобов`язалась не звертатись до судових та буд-яких інших органів з приводу нарахування та одержання аліментів з ОСОБА_7 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчила, що претензій матеріального та будь-якого іншого характеру до ОСОБА_7 у неї немає та на ручно передала оригінал виконавчого листа № 758/560/14.

На підставі ухвали судді Подільського районного суду м.Києва від 05.12.2019 заяву ОСОБА_6 про видачу дублікату виконавчого листа № 758/560/14-ц,задоволено та виданий дублікат виконавчого листа, виданого Подільським районним судом міста Києва у справі № 758/560/14-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного виконавця від 28.02.2020 на підставі виконавчого листа №758/560/14-ц виданого 21.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61403849.

Згідно з розрахунком державного виконавця від 05.06.2020 ОСОБА_9 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 16.01.2014 по 01.06.2020 в сумі 152 967 грн. 65 коп.

Під час досудового розслідування дізнавачем досліджені матеріали виконавчого провадження ВП № 61403849, проведено допит потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , головного державного виконавця.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлена відсутність у діях ОСОБА_7 таких обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України як злісність та прямий умисел. Відсутність хоча б однієї обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, що може бути єдиною підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Даючи оцінку доводам скарги, слідчий суддя керується загальними положеннями кримінального провадження, нормами кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Згідно положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова дізнавача крім всього іншого повинна містити і мотивувальні частині, відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, в ході розслідування кримінального провадження дізнавачем здійснено належну перевірку відомостей, викладених в заяві потерпілої ОСОБА_6 та прийнято законне рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яку суд вважає мотивованою і обґрунтованою, тобто такою, що відповідає вимогам ст. 110, 284 КПК України, а отже підстави для її скасування відсутні.

Доводи адвоката ОСОБА_4 щодо невірного зазначення прізвища стягувача в витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань знайшли своє підтвердження, проте не впливають на законність рішення щодо закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0003481 відмовити.

Матеріали кримінально провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003481, повернути прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 12.08.2020