Справа № 745/508/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/442/20
Категорія - ч.1 ст. 263 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 20 травня 2019 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2020 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, який має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 виправданий за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України через недоведеність його винуватості.

Процесуальні витрати в сумі 1884,12 грн віднесені на рахунок держави.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що в період часу з 17 квітня 2019 року до 08 год. 21 хв. 27 травня 2019 року, на порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 662, за місцем фактичного проживання у будинку АДРЕСА_1 , у спальній кімнаті житлового будинку, в шухляді комоду зберігав без передбаченого законом дозволу в металевій банці з написом «Сокол» суміш вибухових речовин метальної дії, яка згідно з висновком експерта № 48 (Вт), 447 (х) від 31.05.2019 є нітроцелюлозним та димним порохами, загальною масою 170,1 г, у металевій банці без напису зберігав суміш вибухових речовин метальної дії, яка згідно з тим же висновком експерта, є нітроцелюлозним та димним порохами, загальною масою 4,3 г, та в згортку кольорового паперу зберігав вибухову речовину метальної дії, яка згідно того ж висновку експерта є нітроцелюлозним порохом, масою 8, 7 г.

27 травня 2019 року о 08 год. 21 хв. працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2019 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 були виявлені та вилучені вищевказані речовини.

Виправдовуючи ОСОБА_6 суд першої інстанції встановив, що обвинувачений тривалий час на законних підставах був власником мисливської зброї, а 17 квітня 2019 року під час вилучення дозволу на зберігання зброї, працівниками поліції були вилучені тільки мисливські рушниці, при цьому на зберіганні у ОСОБА_6 були залишені порох та патрони, які були вилучені під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді .

Дослідивши зібрані докази, суд зробив висновок, що вилучення дозволу на зберігання зброї та самої вогнепальної зброї було проведено з порушенням п. 12.9 Інструкції, оскільки висновок про анулювання дозволу на зберігання зброї не був затверджений начальником Сосницького ВП. Саме діями представників правоохоронного органу ОСОБА_6 був поставлений у такі обставини, за яких не міг усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння та не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також діями самого обвинуваченого, який до початку обшуку свого житла добровільно видав порох та три мисливські патрони, які були вилучені не зважаючи на те, що патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї не є предметом злочинів, передбачених ст.ст. 262, 263 КК України.

За відсутності доказів про наявність у бездіяльності ОСОБА_6 умислу на незаконне зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, суд ухвалив виправдувальний вирок через недоведеність винуватості.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить виправдувальний вирок скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог КПК України під час судового розгляду та неповноту судового розгляду. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Аргументує тим, що у судовому засіданні було достеменно встановлено, що ОСОБА_6 знав про те, що його дозвіл на зброю анульований, оскільки отримав копію відповідного висновку, що підтверджується його особистим підписом та показаннями свідка ОСОБА_11 . У такому разі, обов`язок здати наявні патрони, бойові припаси лежав саме на ОСОБА_6 , а не на працівниках поліції, які вилучали рушницю.

Припущенням суду вважає твердження про те, що саме діями правоохоронців ОСОБА_6 був поставлений в такі обставини, за яких не міг усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, оскільки на момент подання апеляційної скарги висновок Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної зброї від 17 квітня 2019 року є дійсним, судові рішення в порядку адміністративного судочинства про його незаконність відсутні.

Вказує на те, що суд вийшов за межі наданих йому повноважень та вдався до самостійного збирання доказів, з власної ініціативи витребував у Сосницького ВП оригінали документів, які скопіював та у подальшому долучив до матеріалів справи. При цьому, у вироку вказано, що документи були надані стороною захисту, що не відповідає дійсності.

Під час допиту свідка ОСОБА_11 , суд за власною ініціативою, грубо порушуючи вимоги КПК щодо порядку вилучення речей і документів, вилучив у свідка особову справу власника зброї ОСОБА_6 , у подальшому посилаючись на неї, як на доказ у справі.

На думку прокурора, докази, які були отримані всупереч положенням кримінально-процесуального закону, мають бути визнані не належними та не допустимими. Крім іншого, звертає увагу на те, що судом на порушення ч. 3 ст. 365 КПК України, допущено втручання в останнє слово обвинуваченого.

Зазначає про порушення судом положень ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін у кримінальному провадженні. Так, 22 січня 2020 року клопотання захисника про допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було відхилено, в той же час 21 жовтня 2019 року клопотання сторони захисту про допит цих же свідків було задоволено, проте свідки не були допитані через неявку у судове засідання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів сторони обвинувачення, допитавши свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 дослідивши докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 протягом майже двадцяти років був мисливцем та мав дозвіл на зберігання вогнепальної зброї, який був анульований згідно висновку начальника Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області від 17.04.2019 ( том 1 а. с. 58, 115).

У день анулювання дозволу працівник поліції ОСОБА_11 разом з іншими працівниками поліції забрали ОСОБА_6 з роботи, разом з ним прибули в житло, де останній на підставі висновку начальника поліції від 17.04.2019 видав мисливську зброю, склавши її в білий мішок, та передав дозвіл на її зберігання.

Допитаний в якості свідка в суді апеляційної інстанції капітан поліції ОСОБА_11 вказував, що пояснював ОСОБА_6 про необхідність здачі боєприпасів. Жодних документів про вилучення зброї, її кількість та стан під час вилучення, не складав. Наступного дня ОСОБА_6 прибув до поліції, де була виписана квитанція на прийняту зброю.

Обвинувачений ОСОБА_6 категорично заперечує, що його працівники поліції повідомили про необхідність здачі боєприпасів разом із рушницею та дозволом. Він був 17.04.2019 на роботі, приїхали працівники поліції та повідомили про анулювання дозволу та необхідність здачі зброї, що він і зробив.

Свідок ОСОБА_9 матір обвинуваченого підтвердила, що 17.04.2019 до них додому прибули працівники поліції, які спитали у неї місце перебування сина, вона повідомила, де працює син, працівники поліції повернулися до неї у будинок із сином ОСОБА_6 , який видав усе, що йому сказали працівники поліції, віддати патрони та порох сину не говорили.

27.05.2019 на підставі ухвали слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 24.05.2019 був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , який до початку обшуку видав з комоду речовину в металевій банці з назвою «порох Сокол», металеву банку з речовиною та паперовий згорток з речовиною, а також три патрони з маркуванням 20-К (протокол обшуку в томі 1 на а. с. 86-91).

Згідно висновку Чернігівського НДЕКЦ, вилучені з будинку обвинуваченого ОСОБА_6 речовини є вибуховими речовинами метальної дії сумішшю нітроцелюлозного та димного порохів, загальною масою 170,1 грами та 4, 3 грами. Речовина у паперовому згортку - нітроцелюлозним порохом 8,7 грами ( том1 а. с. 74-83).

Три патрони, вилучені з будинку ОСОБА_6 , є боєприпасами - мисливськими патронами іспанського виробництва до гладкоствольної мисливської рушниці, два з них споряджені шротом, третій кулею «Бренекке», придатні для стрільби ( том1 а. с. 94-97) .

Диспозиція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Допитаний судом першої інстанції експерт Чернігівського НДЕКЦ, завідувач сектору вибухотехнічних та пожежнотехнічних досліджень ОСОБА_14 , який проводив експертизу речовин, вилучених у обвинуваченого, підтвердив, що у банках і в паперовому згортку знаходились суміші мисливських порохів, які реалізуються мисливцям як боєприпаси до мисливської зброї і відрізняються від бойового пороху меншою метальною дією.

Перевіряючи доведеність обвинувачення, на виконання вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість витребував з Сосницького ВП оригінали документів, на підставі яких у ОСОБА_6 була вилучена мисливська зброя.

На оригіналі висновку про анулювання дозволу на зберігання вогнепальної зброї наявний підпис начальника Сосницького ВП і запис, що з висновком ознайомлений власник зброї та його підпис, тоді як на другому примірнику такого висновку підпису начальника Сосницького ВП, немає ( том1 а. с. 115).

У наданих документах відсутні записи, що власник зброї попереджався про необхідність здачі боєприпасів і не виконав цього припису. Так само, належним чином не оформлене вилучення зброї, місце, час, її стан.

Квитанція №10 про прийняту зброю та боєприпаси, датована 17.04.2019, фактично була виписана 18.04.2019 і тільки по калібру та номерах можливо зрозуміти, що було вилучено дві одиниці зброї 20 та 16 калібру. У розділі патрони стоїть прочерк. У разі, якщо власник зброї повідомив про відсутність боєприпасів, повинен бути відповідний запис.

Кримінальна відповідальність за незаконне зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу настає тільки у випадках їх вчинення з прямим умислом, під яким розуміють, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння або бездіяльності, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Та обставина, що вилучена зброя протягом десяти днів ОСОБА_6 передана іншим особам, не свідчить про наявність у нього прямого умислу на незаконне зберігання пороху. Згідно показань обвинуваченого, працівники поліції запропонували йому розпорядитися зброєю самостійно або вони її реалізують на користь держави, а тому він реалізував зброю.

Критика прокурором суду, який задовольняв клопотання сторони захисту, проявляв ініціативу у витребуванні доказів на спростування обвинувачення, є несправедливою. Вимога про вмотивованість вироку, яка міститься у ст. 370 КПК України спонукає суд проводити судовий розгляд таким чином, щоб ретельно були перевірені та оцінені усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення процесуального рішення.

На сторону обвинувачення, на відміну від сторони захисту, в силу ч. 2 ст. 290 КПК України, покладений обов`язок надати доступ до матеріалів досудового розслідування, в тому числі до доказів і документів, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості або сприяти пом`якшенню покарання, чого у даному кримінальному провадженні не було.

Посилання сторони захисту на відсутність предмету злочину, через те, що вилучений порох, який є вибуховою речовиною, а фактично боєприпасами до мисливської зброї, який реалізується мисливцям, до уваги не приймається. Диспозиція ч. 1 ст. 263 КК України не містить розмежування щодо вибухових речовин, до яких віднесені димний та нітроцелюлозний порохи. Підстави виправдування стороною захисту не оскаржувалися.

Отже, коли у обвинуваченого ОСОБА_6 анулювали дозвіл на зберігання мисливської зброї та вилучили її, при цьому поза розумним сумнівом не доведено, що йому був роз`яснений обов`язок здати боєприпаси, які були видані під час обшуку і які є сумішшю мисливських порохів, реалізація яких здійснюється особам, які мають дозвіл на зберігання мисливської зброї, у його бездіяльності не вбачається прямого умислу. Діями працівників правоохоронних органів колишній мисливець ОСОБА_6 був поставлений в такі обставини, за яких не міг усвідомлювати, що незаконно зберігає порох.

Висновки суду про недоведеність винуватості ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, а виправдувальний вирок постановлений з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17