Справа № 357/1174/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000069 від 08.01.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буртин, Полонського району, Хмельницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 08.01.2020 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан домоволодіння АДРЕСА_3 , проник на територію подвір`я, після чого розбивши шибку вікна будинку розташованого на вказаному подвір`ї, незаконно проник в середину даного будинку, та намагався вчинити крадіжку майна, а саме: алюмінієвого глечику об`ємом 6 літрів вартістю 71 гривень 67 копійок, трьох алюмінієвих глечиків об`ємом 10 літрів кожний та загальною вартістю 375 гривень, старої швейної машинки вітчизняного виробництва, вагою 8 кг., яка для потерпілого є металобрухтом, вартістю 28 гривень 64 копійок, шуби чорного кольору, із штучного хутра, довжиною 120 см., вартістю 55 гривень, жіночого пальто рожевого кольору, із штучним хутром на вороті, вартістю 126 гривень 67 копійок, чоловічої шкіряної куртки коричневого кольору марки «Dashixiony», довжиною 95 см., вартістю 246 гривень 67 копійок, одної музичної колонки від акустичної системи «15 АС-222-1», вартістю 158 гривень 33 копійок, алюмінієвого сифону для газованої води об`ємом 3 л., вартістю 127 гривень 50 копійок, на загальну суму 1189 гривень 50 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_6 , однак з причин, що не залежали від його волі, свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна до кінця не довів, оскільки був помічений сторонніми особами, та намагаючись втекти з місця вчинення злочину був затриманий свідком.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, розкаювався та показав, що дійсно він 08.01.2020 приблизно о 14.00 год. проник на територію будинку через паркан, а потім розбивши шибку вікна проник до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , звідки намагався вчинити крадіжку майна, належного ОСОБА_6 , каявся, просив суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого про недоцільність дослідження доказів по справі, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорював.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності.
Таким чином, у порядку ст. 325 КПК України вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 КПК України, а претензій майнового характеру він не має.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає - визнання вини.
Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, але має стихійні заробітки, неодружений, утриманців немає, має місце реєстрації та інше постійне місце проживання, звідки характеризується позитивно, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки.
З наданого органом пробації висновком досудової доповіді вбачається, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень (вирішення криміногенних потреб, пов`язаних із роботою, матеріальним становищем та вживанням алкоголю). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України).
Крім цього суд також враховує позицію сторони обвинувачення щодо призначення необхідної міри покарання, яка просила при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому, застосувати до останнього норми ст. ст. 75, 76 КК України, які підтримав сторона захисту, а також суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, повернення викраденого майна потерпілому, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.
Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України стягнути з ОСОБА_3 в порядку ст. ст. 122, 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі ст. 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи, у розмірі: 2826,18 гривень (дві тисячі вісімсот двадцять шість гривень 18 копійок).

Речові докази по справі, а саме: алюмінієвий глечик об`ємом 6 літрів, три алюмінієві глечики об`ємом 10 літрів, стара швейна машинка вітчизняного виробництва, шуба чорного кольору, жіноче пальто рожевого кольору, із штучним хутром на вороті, чоловіча шкіряна куртка коричневого кольору марки «Dashixiony», одна музична колонки від акустичної системи «15 АС-222-1», алюмінієвий сифон для газованої води об`ємом 3 л., комсомольський квіток на ім`я ОСОБА_7 , які передані потерпілому ОСОБА_6 на зберігання, залишити у останнього, як у власника майна.

Сліди папілярних узорів, які вилучено в ході проведення ОМП від 08.01.2020 та зберігаються за квитанцією № 46 від 03.02.2020 в камері схову речових доказів при Білоцерківському відділу поліції Головного управлення Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1