Справа № 344/6630/17
Провадження № 1-кп/344/163/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше відповідно до вимог ст..89 КК України несудимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у інше приміщення.

Злочин скоєно за наступних обставин. Так, обвинувачений ОСОБА_6 наприкінці серпня 2016 року, у вечірній період часу, знаходячись на 9-му поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , а саме неподалік виходу на горище будинку, побачив у приміщенні за металевими решітчастими дверима туристичне спорядження, а саме: рюкзак марки «Deuterz» зеленого кольору, із особистими речами, які належать потерпілій ОСОБА_8 , після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникненням у вказане приміщення. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що поруч нікого не було та за його діями ніхто не спостерігає, здійснив незаконне проникнення до приміщення, розміщеного на сходовій клітці 9-го поверху під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , шляхом просунення дерев`яної швабри, через металево решітчасті двері вказаного приміщення. В подальшому ОСОБА_6 , використовуючи вказану швабру, шляхом проникнення, зачепив нею за шлейку рюкзака марки «Deutez» та підтягнув його до металевих решітчастих дверей, після чого, просунувши руку через вказані решітчасті двері, витягнув його. Таким чином, ОСОБА_6 таємно викрав рюкзак марки «Deutez», вартістю 2791,40 грн., в якому знаходилися наступні речі: рюкзак марки «Terra» синього кольору, вартістю 2487,08 грн., чохол марки «Peutz» світло-зеленого кольору, вартістю 406,35 грн., чохол марки «Terra» сірого кольору, вартістю 281,61 грн., каремат для туризму синьо-рожевого кольору, вартістю 286,20 грн., чохол для спальника світло-чорного кольору, вартістю 198,45грн. В подальшому ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6 451 грн., що підтверджується висновком експерта № 4.3-52/17 від 23.03.2017 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав частково, зокрема, зазначив, що станом на серпень 2016 року він разом з дружиною знімав квартиру на АДРЕСА_2 . Одного разу піднімаючись по сходовій клітці на горище, обвинувачений побачив, що там знаходиться багато речей в тому числі рюкзаки, що знаходились за металічними гратами. Згодом, одного вечора обвинувачений знову піднявся на десятий поверх і за допомогою швабри дістав два рюкзаки та забравши їх собі почав ними користуватись. Також обвинувачений викрав три чохли та каремат. Через деякий час ОСОБА_6 почув від сусідів, що було викрадено речі в потерпілої ОСОБА_8 і він одразу один з викрадених рюкзаків повернув останній. Інші речі обвинувачений повернув у відділі поліції. Обвинувачений просив врахувати суд, що він не здійснював проникнення в інше приміщення, оскільки все відбувалося на сходовій клітці будинку АДРЕСА_2 . Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково, його вина у вчиненому доводиться сукупністю наступних доказів.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 зазначила, наприкінці серпня 2016 року її дочка поклала туристичне спорядження в підсобне приміщення, що знаходиться на 9-му поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 . Вказане приміщення має металічні решітки, до нього обмежений доступ, при цьому, двері до нього були зачинені на колодку. На наступний день з підсобного приміщення пропали два рюкзаки, три чохли та туристичний каремат. Приблизно, у вересні місяці 2016 року дочка потерпілої побачила, що схожий рюкзак використовував їхній сусід ОСОБА_6 . Ще через деякий час потерпіла виявила свій рюкзак на сходовій клітці їхнього під`їзду, в кишені якого знаходилась банківська картка на прізвище ОСОБА_6 . Після цього потерпіла написала заяву в поліцію. Потерпіла підтвердила, що всі викрадені речі вона особисто купляла, однак, користувалася ними її дочка.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненому доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.01.2017 року та протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 02.02.2017 року, потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що в кінці серпня місяця 2016 року з кладового приміщення, яке розташоване між дев`ятим та технічним поверхом будинку АДРЕСА_2 виявила відсутність своїх особистих речей (а.с.111, 178).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.05.2017 року, з фото таблицями, обвинувачений ОСОБА_6 детально та послідовно розповів обставини за яких він таємно викрав особисті речі потерпілої ОСОБА_8 , що знаходились в підсобному приміщенні розташованому на 9-му поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 (а.с.114-124).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.05.2017 року, з фото таблицями було оглянуто приміщення сходової клітки на 9-му поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 . Зокрема було встановлено, що на місця події мала місце сходова клітка з обмеженим доступом, оскільки там були наявні металеві конструкції. До вказаного приміщення захід можливий через металічні двері на яких знаходився навісний замок (128-135).

Відповідно до протоколів пред`явлення речей для впізнання від 14.04.2017 року, потерпіла ОСОБА_8 впізнала всі свої речі, які в неї були викрадені обвинуваченим зі згаданого підсобного приміщення. Відповідні речові докази були предметом дослідження в процесі судового розгляду (а.с.149-154).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.02.2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 в приміщенні службового кабінету Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області добровільно видав речі викрадені в потерпілої за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4.3-52/17 від 23.03.2017 року, вартість рюкзака, марки «Deutez», становить 2791,40 грн., рюкзака марки «Terra» синього кольору становить 2487,08 грн., чохла марки «Peutz» світло-зеленого кольору становить 406,35 грн., чохла марки «Terra» сірого кольору становить 281,61 грн., каремата для туризму синьо-рожевого кольору становить 286,20 грн., чохла для спальника світло-чорного кольору становить 198,45грн. (а.с.160-163).

Таким чином, в процесі судового розгляду було достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 наприкінці серпня 2016 року, у вечірній період часу, знаходячись на 9-му поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , а саме неподалік виходу на горище будинку, побачив у приміщенні за металевими решітчастими дверима туристичне спорядження, яке вирішив викрасти. З цією метою, обвинувачений, за допомогою дерев`яної швабри, таємно викрав речі потерпілої ОСОБА_8 , що зазначені вище. Такі дані встановлені в ході повного дослідження матеріалів справи, так і в цілому не заперечуються самим обвинуваченим.

В той же час, посилання обвинуваченого про те, що він не здійснював проникнення в інше приміщення є необґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

При цьому, суд звертає увагу на те, що для проникнення не має значення, чи винний проник сам (фізично) у житло, інше приміщення чи використовував певні знаряддя, якими, наприклад, через відкриту квартирку витяг майно.

При цьому для кваліфікації дій обвинуваченого з такою кваліфікуючою ознакою, як проникнення в інше приміщення не має значення правовий статус такого приміщення. Визначальним в даному випадку є незаконність такого вторгнення будь-яким способом у місця де знаходиться майно потерпілого. Тому посилання сторони захисту про те, що вказане приміщення обладнане потерпілою незаконно, оскільки відсутні відповідні дозвільні документи, що підтверджуються відповіддю УДСНС України в Івано-Франківській області №03-4837/11 від 31.05.2017 року та відповіддю КП «Муніципальної інвестиційної управляючої компанії» №01-02/1959 від 31.05.2019 року, на кваліфікацію дій не впливають. Викрадаючи речі потерпілої за допомогою швабри з приміщення до якого в нього не було доступу, обвинувачений розумів, що він вчиняє крадіжку з приміщення з обмеженим для нього та інших осіб доступом, тому суд вважає, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за такою кваліфікуючою ознакою, як проникнення в інше приміщення.

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у інше приміщення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що він негативно ставиться до вчиненого, одружений, відповідно до висновку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високої небезпеки для суспільства ( в тому числі окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшуюєть покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є часткове визнання вини, відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України, зокрема, у виді позбавлення волі, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Також, з врахуванням наведених вище пом`якшуючих обставин та обставин, що характеризують особу обвинуваченого, даних висновку органу пробації, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 вимоги ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: речі, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 19.04.2017 року повернути потерпілій ОСОБА_8 ; кредитну картку А-Банку» № НОМЕР_2 повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1