ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2188/19 Номер провадження 11-кп/814/347/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника установи ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та голови спостережної комісії Подільської районної у м.Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого.
По даній справі засудженого: 14.05.2014 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.121, 71 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 29.01.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.11.2013 року по 17.07.2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
Мотивуючи своє рішення, суддя врахував особу засудженого та той факт, що ОСОБА_8 за допущені порушення режиму 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, характеризується нестабільною поведінкою, раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, тому дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, захисник в інтересах засудженого звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Просить ухвалу суду скасувати та звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Вважає рішення суду необгрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, відповідно до матеріалів особової справи засуджений характеризується позитивно, як особа яка довела своє виправлення. Мав шість стягнень, але всі вони зняті та погашені, має 11 заохочень. Працевлаштований різноробочим, до праці ставиться сумлінно. Звертає увагу, що начальником відділення СВПР та психологом установи ОСОБА_8 характеризується, як особа яка довела своє виправлення.

Також, вказує, що суд порушив вимоги процесуального законодавства, оскільки засуджений в судове засідання не викликався, чим порушено вимоги ч.4 ст.539 КПК України, та не було з`ясовано у засудженого необхідності залучення захисника, його думка з приводу подання, чим порушено його право на захист.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 та представника колонії № 64 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України, при розгляді справ в порядку виконання вироку, в судове засідання викликається прокурор, засуджений, його захисник, законний представник.
Як вбачається з матеріалів провадження, після призначення справи до судового розгляду учасники провадження були повідомлені про день і час судового засідання, засуджений ОСОБА_8 отримав повідомлення про виклик до суду, що підтверджується його підписом на розписці (а.п.13).
Проте, ніяких заяв від засудженого ОСОБА_8 після отримання ним вказаного повідомлення, зокрема, про розгляд справи у його відсутність, чи бажання бути присутнім в судовому засіданні матеріали справи не містять. Також, судом не з`ясовано думку засудженого ОСОБА_8 з приводу подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, доводи на його підтримання чи заперечення, не дана їм належна оцінка.
Таким чином, розглядаючи подання у відсутність засудженого ОСОБА_8 , за відсутності його чіткої позиції по справі, суд порушив його права, передбачені ст..42 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4