ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/353/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/628/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.. 3 ст. 187 КК
У Х В А Л А
іменем України
20 травня 2020 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 000822 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02.04.2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 31.05.2020 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд послався на те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, фактичні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в їх взаємозв`язку дають суду підстави для продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що забезпечить належну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить здійснення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вимоги та доводи апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судове рішення ухвалене незаконним складом суду, крім того ОСОБА_8 вже тривалий час тримається під вартою без судового рішення та мав би вже давно право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказує на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, до затримання працював. Судом не розглядалось питання про можливість застосування будь-яких альтернативних запобіжних заходів, чим порушено вимоги закону щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Позиції учасників апеляційного розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у них.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлявся про день, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про свою обов`язкову участь не заявляв.

Оцінка Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

В провадженні Каховського міськрайонного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.1 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, триває судовий розгляд.

Оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.

Апеляційний суд погоджується з цим висновком, зважаючи на наступне.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне основне покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 12 років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України можливість переховування його від суду.

Слід наголосити, що у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, однак таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд першої інстанції вірно врахував дані про особу ОСОБА_8 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел доходу.

Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянт не надав.

Висуваючи в апеляційній скарзі вимогу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, апелянт не наводить мотивів та не подає доказів на обґрунтування цих вимог, зокрема про те, що за час перебування в місцях попереднього ув`язнення ОСОБА_8 не втратив соціальних зав`язків, має постійне місце проживання, за яким може перебувати під домашнім арештом та матиме змогу належним чином виконувати свої процесуальні обв`язки. Жодних доказів про наявність у ОСОБА_8 родини, дітей на утриманні, апелянтом не надано.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки належних аргументів та доказів про можливість та доцільність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апелянт не надав.

Посилання захисника на розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 незаконним складом суду, на цій стадії провадження не можуть бути оцінені апеляційним судом. Оцінку цим доводам можливо дати лише при перегляді постановленого за наслідками розгляду кримінального провадження вироку. Крім того, апелянт не наводить жодної з передбачених у ст. 75, 76 КПК України підстав, які унеможливлюють участь суддів Каховського міськрайонного суду Херсонської області ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в цьому провадженні та обґрунтованих доводів про здійснення провадження незаконним складом суду.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02.04.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до 31.05.2020 року включно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи