Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9482/19
Провадження № 1-кс/711/3812/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000266 від 03.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України про примусове освідування особи, -

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні 0000266 від 03.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України про примусове освідування особи.

В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 03.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2011 до Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області із прокуратури Черкаського району надійшла заява ОСОБА_5 про те, що в листопаді 2010 року після пологів лікарі Черкаської ЦРЛ віддали їй мертву дитину та повідомили, що її дитина була мертвою ще до початку пологів, при цьому заявниця впевнена, що її дитина жива, але її викрали і віддали на виховання в іншу родину.

Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 03.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Також під час досудового розслідування у вище вказаному кримінальному провадженні встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 вказує на те, що мертвонароджена дитина не її, а насправді відбулась підміна дитини, тобто працівники пологового будинку Черкаської ЦРЛ віддали її дитину іншій особі.

Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 30.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 148 КК України.

Вказані кримінальні провадження було об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний реєстраційний номер № 0000266.

01.02.2019 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 з клопотанням щодо освідування ОСОБА_7 , 1975 року народження, на предмет наявності шрамів від швів після кесарського розтину.

11.02.2019 року слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

20.05.2019 року слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 скасовано постанову слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 11.02.2019 року про відмову в задоволенні клопотання.

25.11.2019 року процесуальним прокурором було винесено постанову про освідування ОСОБА_7 .

Ознайомившись з постановою про освідування, остання відмовилась від проведення вказаної слідчої дії, отже виникла необхідність у проведенні освідування ОСОБА_7 примусово.

А тому, просить дозволити стороні обвинувачення - слідчому СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області поліції ОСОБА_3 провести освідування ОСОБА_7 , за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 просили задовольнити клопотання та дозволити стороні обвинувачення - слідчому СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області поліції ОСОБА_3 провести освідування ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000266 від 03.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ст. 148 КК України, відкритого по заяві ОСОБА_5 про те, що в листопаді 2010 року після пологів лікарі Черкаської ЦРЛ віддали їй мертву дитину та повідомили, що її дитина була мертвою ще до початку пологів, при цьому заявниця впевнена, що її дитина жива, але її викрали і віддали на виховання в іншу родину.

01.02.2019 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 з клопотанням щодо освідування ОСОБА_7 , 1975 року народження, на предмет наявності шрамів від швів після кесарського розтину.

25.11.2019 року процесуальним прокурором було винесено постанову про освідування ОСОБА_7 . Ознайомившись з постановою про освідування, ОСОБА_7 відмовилась від проведення вказаної слідчої дії, а тому слідча звернулася до суду з клопотанням про примусове освідування вищевказаної особи.

Відповідно до ст. 241 КПК України слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.

Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.

З викладеного слідує, що обов`язковою підставою надання дозволу про примусове освідування особи, є необхідність виявлення на тілі особи, яка підлягає освідуванню, слідів кримінального правопорушення чи особливих прикмет.
В судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено належними та переконливими доказами необхідності освідування ОСОБА_7 . Крім того, слідчим і необґрунтовано доказом якого саме кримінального правопорушення може бути наявність чи відсутність на тілі ОСОБА_7 шрамів від швів після кесаревого розтину, враховуючи, що відомості до ЄРДР внесені за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140 КК України (неналежне виконання професійних обов`язків медичним або фармацевтичним працівником) та ст. 148 КК України (підміна дитини), оскільки сам факт наявності чи відсутності шрамів від швів після кесаревого розтину на тілі ОСОБА_7 не свідчить про підміну дитини чи про неналежне виконання професійних обов`язків медичним працівником. Доказів, які б вказували на необхідність задоволення клопотання, слідчим при розгляді клопотання не надано.

Забезпечення дотримання права на повагу до гідності та обмеження втручання у приватне життя є одним з визначальних засад правової держави, якою є Україна, що закріплюється та гарантується як міжнародно-правовими актами (ст.ст. 5, 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) так і нормами національного законодавства.
А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на примусове проведення освідування ОСОБА_7 , 1975 року народження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 3, 9, 241-245 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 12.12.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1