Справа № 626/1311/20
Провадження № 1-кп/626/127/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

08 липня 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: зінченко л.в.,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000209 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноград, Харківської області, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, який має середню-спеціальну освіту, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 12.09.2019 Красноградським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , приблизно в середині січня 2020 року, в денний час, знаходився на центральному кладовищі м.Красноград, Харківської області, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на наругу над могилою, та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах покійних на кладовищі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_4 підійшов до могили в якій поховано невстановлену особу, яка знаходиться поруч з могилою ОСОБА_5 1929, року народження, після чого, демонструючи зневагу до місць поховання, посягаючи на порушення моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, умисно, з корисливих мотивів, розбив пам`ятник на місці могили, вважаючи, що всередині конструкції є металеві частини, які мав намір здати на пункт прийому металобрухту. Після того як ОСОБА_4 зрозумів, що металевих деталей в пам`ятнику не має, зник з місця злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме, що прокурором в обвинувальному акті, викладено все вірно(час, місце, спосіб та ін.) та пояснив, що дійсно в середині січня 2020 року, точну дату він не пам`ятає, він знаходився на центральному кладовищі м.Красноград за для пошуку металу на могилах. При цьому знаходиться поруч з могилою ОСОБА_5 1929, року народження, він з корисливих мотивів, розбив пам`ятник на місці могили, вважаючи, що всередині конструкції є металеві частини, які мав намір здати на пункт прийому металобрухту. Однак, коли розбив його, то зрозумів, що металевих деталей в пам`ятнику не має, покинув дане місце.

Враховуючи те, що обвинувачеий та інші учасники процесу, в тому числі і потерпілий, не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченої, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.3 ст.297 КК України, як наруга над могилою з корисливих мотивів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як передбачено ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо, офіційно не працює, однак підробляє по найму, не одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання провини, щиросердечне розкаяння в скоєному, сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, викладені вище, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого, і вважає, що покарання ОСОБА_4 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ч.3 ст.297 КК України у вигляді обмеження волі.

При цьому оскільки обвинувачений ОСОБА_4 12.09.2019 року був засуджений Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік, то відповідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.

При застосуванні правил ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в січні 2020 року, тобто до повного відбуття покарання призначеного вироком Красноградського районного суду від 12.09.2019 року, то остаточне покарання йому необхідно призначити з застосуванням ст.71, 72 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Оскільки відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_4 під час досудового слідства не обиралась і в судовому засіданні ніхто з учасників процесу не заявляв клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком чинності, то суд її не обирає.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_4 необхідно взяти під варту та направити для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України. Документально підтверджені судові витрати, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, строком на 4(чотири) роки.

Відповідно до ст.71, 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 12.09.2019 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3(трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати, а після набрання вироком чинності в порядку виконання вироку, обрати у вигляді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя