Справа № 991/2973/19
Провадження1-кс/991/3581/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
24.12.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 із вимогами про:
- зобов`язання керівника ГПД НАБУ ОСОБА_3 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою за вих. № 3650/20 від 20.12.2019 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ст. 364-1, ч. 2 ст. 368, 368-4, 368-4, 368-3, 369-2, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України;
- зобов`язання керівника ГПД НАБУ ОСОБА_3 надати належним чином завірені витяги з ЄРДР та Пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях;
- зобов`язання керівника ГПД НАБУ ОСОБА_3 повідомити суд про виконання ухвали.
В обґрунтування вимог скарги зазначає, що 21.12.2019 Національним антикорупційним бюро України отримано його заяву за вих. № 3650/20 від 20.12.2019 про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ст. 364-1, ч. 2 ст. 368, 368-4, 368-4, 368-3, 369-2, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України
Проте всупереч положенням ст. 214 КПК України Національне антикорупційне бюро України не повідомило його про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою та не надіслало йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заявник стверджує, що своєю бездіяльністю, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не пізніше 24 годин після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення детективи Національного антикорупційного бюро України грубо порушили вимоги кримінального процесуального законодавства України.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.
З огляду на зміст ст. 304 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.
Частиною 1 ст. 33-1 КПК України передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України (злочини, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
Разом з цим скарга не відповідає жодній із умов, визначеній у пп. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Так особа, щодо якої ОСОБА_2 просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не відповідає вимогам до суб`єкта злочину, визначеного у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Пункт 2 ч. 5 ст. 216 КПК України містить наступний критерій, за яким визначається підсудність справ Вищому антикорупційному суду: розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину, за умови що злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.
Проте скарга не відповідає і умові, що визначена у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, ні в частині суб`єкта, ні в частині розміру предмета злочину чи завданої шкоди, який із змісту заяви встановити однозначно неможливо.
Умова, що міститься у п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачає, що справа підсудна Вищому антикорупційному суду в разі якщо злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Тобто щодо посадових осіб іноземних держав (осіб, які обіймають посади в законодавчому, виконавчому або судовому органі іноземної держави, у тому числі присяжні засідателі, інші особи, які здійснюють функції держави для іноземної держави, зокрема для державного органу або державного підприємства), іноземних третейських суддів, осіб, уповноважених вирішувати цивільні, комерційні або трудові спори в іноземних державах у порядку, альтернативному судовому, посадових осіб міжнародних організацій (працівників міжнародної організації чи будь-яких інші осіб, уповноважених такою організацією діяти від її імені), членів міжнародних парламентських асамблей, учасником яких є Україна, суддів і посадових осіб міжнародних судів, Президента України, повноваження якого припинено, народного депутата України, Прем`єр-міністра України, члена Кабінету Міністрів України, першого заступника та заступника міністра, члена Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Голови Фонду державного майна України, його першого заступника та заступника, члена Центральної виборчої комісії, Голови Національного банку України, його першого заступника та заступника, Голови Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступника, члена Ради Національного банку України, Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, його першого заступника та заступника, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, його першого заступника та заступника, радника або помічника Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; державного службовця, посада якого належить до категорії "А", депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутата обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадової особи місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад, судді (крім суддів Вищого антикорупційного суду), судді Конституційного Суду України, присяжного (під час виконання ним обов`язків у суді), Голови, заступника Голови, члена, інспектора Вищої ради правосуддя, Голови, заступника Голови, члена, інспектора Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; прокурорів органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру"; особи вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадової особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище, посадової особи органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище; військовослужбовця вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; керівника суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.
Оскільки заява ОСОБА_2 не містить відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 369, ст. 369-2 КК України щодо вищевказаних осіб, тому скарга не відповідає і цій умові.
Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для розгляду цієї скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається якщо не підлягає розгляду у цьому суді.
За наведених вище підстав, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення належить повернути.
Керуючись ст. ст. 33-1, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою № 3650/20 від 20.12.2019 повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1