Справа № 713/751/20
Провадження №1-кс/713/95/20
УХВАЛА
іменем України

20.05.2020 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000186 від 15.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

У клопотанні просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно зразок піщано - гравійної сировини, який поміщений в сейф-пакет «Національна поліції України» ЕХР0297483 із котловану земельної ділянки в АДРЕСА_1 належної Климу- ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді від 15.05.2020 року клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0 000186 від 15.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України - повернуто прокуророві ОСОБА_3 для усунення недоліків, встановивши строк у 72 години для їх усунення.

На виконання ухвали слідчого судді, 18.05.2020 року прокурор ОСОБА_3 направила у суд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000186 від 15.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України.

У клопотанні вказувала, що 14.05.2020 року в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці належній ОСОБА_4 , було виявлено незаконний видобуток піщано-гравійної сировини за допомогою вантажного автомобіля марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 та екскаватору гусеничного марки «jcb».

Відомості про вказаний факт 15.05.2020 року були внесені до ЄРДР за №0000186 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

В ході огляду місця події 14.05.2020 року на земельній ділянці АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_4 з котловану відібраний зразок піщано-гравійної сировини, який поміщений в сейф-пакет «Національна поліції України» ЕХР0297483. Також з вантажного автомобіля марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 був відібраний зразок піщано-гравійної сировини, який був поміщений в сейф-пакет «НПУ ГСУ» №7100272.

Зазначені зразки піщано-гравійної сировини визнано речовими доказами з метою подальшого проведення експертних досліджень та передано на зберігання на територію Вижницького ВП. Тому з метою недопущення їх відчуження є необхідність в накладенні арешту на зазначене тимчасово вилучене майно, шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та використовувати його задля забезпечення подальшого проведення всіх необхідних експертних досліджень.

Просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно - зразок піщано-гравійної сировини, поміщений в сейф-пакет «Національна поліції України» ЕХР0297483 з котловану земельної ділянки в с. Чорногузи по вул. А. Мельника, 10, належної ОСОБА_4 та зразок піщано-гравійної сировини з вантажного автомобіля марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений в сейф-пакет «НПУ ГСУ» №7100272, які зберігаються на території Вижницького ВП.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки на належній йому на праві власності земельній ділянці на підставі договору підряду проводяться роботи по розчищенню та поглибленню копанки.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею установлено, що 15.05.2020 року до ЄРДР за №0000186 внесено відомості про злочин, передбачений ст.240 ч.2 КК України.

З копії витягу з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0 000186 від 15.05.2020 року вбачається, що внесено запис про злочин, передбачений ст.240 ч.2 КК України, а саме про те, що 14.05.2020 року в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:1220, належній ОСОБА_4 , за допомогою вантажних автомобілів «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та екскаватору гусеничного марки «jсb» було виявлено незаконний видобуток піщано-гравійної сировини.

Викладене підтверджується копією рапорту ст. інспектора-чергового Вижницького ВП ОСОБА_6 від 15.05.2020 року

14.05.2020 року з 17.36 год. до 18.46 год. слідчим ОСОБА_7 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: з котловану земельної ділянки в АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_4 - зразок піщано-гравійної сировини, який поміщений в сейф-пакет «Національна поліції України» ЕХР0297483 та з вантажного автомобіля марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 - зразок піщано-гравійної сировини, який поміщений в сейф-пакет «НПУ ГСУ» №7100272.

Постановою слідчого ОСОБА_8 від 15.05.2020 року зразок піщано-гравійної сировини, поміщений в сейф-пакет «Національна поліції України» ЕХР0297483 з котловану земельної ділянки в с. Чорногузи по вул. А. Мельника, 10, належної ОСОБА_4 та зразок піщано-гравійної сировини з вантажного автомобіля марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений в сейф-пакет «НПУ ГСУ» №7100272 визнані речовими доказами та прилучені до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000186 та залишено на зберіганні у камері схову речових доказів Вижницького ВП.

Вказану постанову слідчого власник вилученого майна у встановленому законом порядку не оскаржував.

На підтвердження правомірності використання земельної ділянки ОСОБА_4 надав копії: державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею серія Б №000022 від 11.06.1992 року; плану влаштування водоймища для фермерського господарства ОСОБА_9 в с. Чорногузи Вижницького району; архівного витягу №07-05/1/174 від 28.10.2015 року з рішення тринадцятої сесії ХХІ скликання Вижницької районної Ради народних депутатів від 06.05.1992 року; кадастрового плану земельної ділянки; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №182396488 від 25.09.2019 року; договору підряду №2020-03-02 від 02.03.2020 року.

З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №182396488, виданого 25.09.2019 року Вижницькою міською радою вбачається, що власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:001:1220, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в с. Чорногузи є ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід прийти до висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучені зразки піщано-гравійної сировини можуть бути доказами у кримінальному провадженні та відповідають критеріям ст.98 КПК України предмет злочину.

Прокурором доведено, що незастосування арешту майна може призвести до його приховування чи знищення, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України.

Також суд вважає, що прокурором дотримано строки звернення із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, вважаю наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні прокурора, що було вилучене 14.05.2020 року під час огляду місця події.

Накладення арешту на це майно є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України вважаю, що необхідно застосовати найменш обтяжливий спосіб арешту майна у виді заборони розпорядження та користування.

За наведених вище обставин та норм КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_3 обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000186 від 15.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст.240 ч.2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 14.05.2020 року під час огляду місця події в АДРЕСА_1 майно зразок піщано-гравійної сировини, який поміщений в сейф-пакет «Національна поліції України» ЕХР0297483 з котловану земельної ділянки, належної ОСОБА_4 та зразок піщано-гравійної сировини з вантажного автомобіля марки «КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений в сейф-пакет «НПУ ГСУ» №7100272, - шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1