Справа № 273/2040/19
Провадження № 1-кп/273/225/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №00000371 від 25.10.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженого, освіта повна загальна середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

17.05.2016 Баранівським районним судом за ч. 1 ст.185 КК України, позбавлення волі терміном на 1 рік, на підставі ст. 71,72 КК України - 2 роки 1 місяць позбавлення волі, - 23.07.2018 року звільнений з Коростенської ВК №71 у зв`язку із відбуттям покарання;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2019 року Баранівським районним судом Житомирської області розглянуто подання начальника Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області та винесено ухвалу №273/1769/15-к про встановлення відносно ОСОБА_4 адміністративного нагляду строком на один рік з наступними обмеженнями:

- не залишати місце свого проживання в АДРЕСА_2 з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

- з`являтися на реєстрацію до Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області 1, 2, 3, 4 понеділок кожного місяця;

- заборона виїзду в особистих справах за межі Баранівського району без дозволу начальника Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області;

- заборона відвідувати ресторанів, барів, кафе, магазинів, торгових точок, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив.

ОСОБА_4 будучи ознайомлений 03.04.2019 із встановленими правилами адміністративного нагляду та відповідальністю за його порушення, усвідомлюючи покладені судом на нього обов`язки, проявляючи злісне небажання виконувати встановленні відносного нього обмеження щодо заборони залишення місця проживання, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без будь-яких поважних причин, без повідомлення відповідних працівників Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в періоди часу: 28.09.2019 о 23:52 год., 05.10.2019 о 23:37 год., 06.10.2019 о 23:14 год., 09.10.2019 о 00:18 год., 11.10.2019 о 00:23 год., 11.10.2019 о 23:26 год., 13.10.2019 о 05:39 год., 13.10.2019 о 23:21 год., 15.10.2019 о 01:03 год., 16.10.2019 о 00:25 год., 17.10.2019 о 00:44 год., 18.10.2019 о 00:06 год., 18.10.2019 о 23:29 год., 20.10.2019 о 06:31 год. 20.10.2019 о 22:31 год.; 21.10.2019 о 22:20 год.; 22.10.2019 о 22:55 год.; 23.10.2019 о 23:05 год.; 25.10.2019 о 01:20 год. за місцем проживання був відсутній, що підтверджується відповідними рапортами працівників поліції, тим самим порушив встановлені правила адміністративного нагляду.

В судовому засіданні обвинувачений провину у вчиненому визнав, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив у повному обсязі.

В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.
Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, та для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, щовинність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 395 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Суд, прийшов до висновку, що обвинувачений дійсно своїми діями, які виразилися у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 395 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує досудову доповідь органу пробації, згідно якої оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, як середній.

Крім того, суд бере до уваги характерезуючі дані щодо обвинуваченого, так, зокрема згідно довідки-характеристики від 23.10.2019 року за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, схильний до крадіжок.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав повністю, сприяв активному розкриттю злочину, щиро каявся, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах, встановленої санкцією ст. 395 КК України у вигляді арешту.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 суд не обирає у зв`язку з відсутністю на момент розгляду кримінального провадження ознак, які б свідчили про можливість ухилення обвинуваченого від виконання вироку суду.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1