Провадження № 11-кп/4823/250/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, в порядку апеляційного розгляду, матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000131 від 18.04.2019 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а обвинувальний акт повернути на новий судовий розгляд до суду 1 інстанції.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, для усунення недоліків.

Суд 1 інстанції мотивував своє рішення тим, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним та незрозумілим за своїм змістом, тому не відповідає вимогам ч.1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, обвинувачення є передрукованою диспозицією частини першої ст. 263 КК України. В ньому не зазначено місце, час, спосіб вчинення, форма вини і мотив кримінального правопорушення, що порушує право обвинуваченого на захист.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на необґрунтованість підстав повернення обвинувального акту, оскільки його складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. В ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, надано відповідну правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України, та сформульовано обвинувачення із зазначенням, у вчиненні яких кримінальних правопорушень обвинувачується ОСОБА_6 з посиланням на відповідну статтю КК України.

Звертає увагу, що у обвинувальному акті вказані час та місце вчинення кримінальних правопорушень.

Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення може вчинятись лише з прямим умислом, за інших обставин таке діяння не є злочином, а тому посилання на форму вини в обвинувальному акті не є обов`язковим. Також не є обов`язковими ознаками цього злочину мета та мотив його вчинення.

Апелянт, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду України у справі №5-328кс15 від 24.11.2016 року, зазначає, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з наведених у ній підстав; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, навів вичерпний перелік ряду відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Колегія суддів, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 прийшла до висновку, що вказаний документ відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд не навів таких достатніх та обґрунтованих недоліків, які б перешкоджали призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

При цьому, повертаючи обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. ст. 91, 291 КПК України, суд вказав на не конкретність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

Однак, зі змісту мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції не вдалося встановити, в чому ж саме, на думку суду першої інстанції, полягає неконкретність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

Наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_9 не викликає сумнівів.

На виконання вимог п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладено встановлені та доведені фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, що полягають в незаконному носінні, зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, відповідно до диспозицій ч. 1 ст. 263 КК України.

Також суд вказав, що в обвинувальному акті не вказано форму вини, мотиву і мети вчинених кримінальних правопорушень, однак залишив поза увагою той факт, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення можуть вчинятися лише з прямим умислом, а мета і мотив підлягають з`ясуванню, коли впливають на кваліфікацію, як слушно зазначив в апеляційній скарзі прокурор. Маються також відомості щодо місця та часу вчинення кримінального правопорушення, а саме, визначено: у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванням місці.

На переконання колегії суддів, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам статті 291 КПК України, а суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору для усунення порушень вимог ст. 291 КПК України, таких порушень не навів у своєму рішенні, а отже був позбавлений правових підстав для його повернення прокурору.

Виходячи з викладеного, ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_10