Справа № 450/699/20 Провадження № 1-кп/450/262/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 - особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити заяви особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження, подані у кримінальному провадженні №0001542, внесеному до ЄРДР 07.10.2019 р.,-

в с т а н о в и в :
до Пустомитівського районного суду з Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області поступило клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, затверджене прокурором, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно клопотання, 22.11.2019р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування встановлено достатність доказів вчинення ОСОБА_4 кримінально караного діяння, та що дане діяння вчинене ним в стані неосудності, тому такий потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 звернулися до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення даного клопотання, пославшись на його безпідставність, в задоволенні якого просить відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши надані стороною обвинувачення документи, суд вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки.
Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.ст. 284- 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як встановлено судом, органами досудового слідства ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні ним 06.10.2019р. злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №12 від 12.02.2020р., ОСОБА_4 перебуває в стані ремісії (значного послаблення хворобливих проявів) хронічного психічного захворювання у формі шизоафективного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Згідно ст.19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла
усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Як роз`яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005
« Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України.
Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК , та за наявності визначених у законі правових підстав. Суди мають розмежовувати передбачені КК випадки звільнення від кримінальної відповідальності і випадки, коли відповідно до цього Кодексу вона взагалі неможлива, наприклад, у разі: малозначності діяння (ч. 2 ст. 11), вчинення діяння у стані неосудності (ч. 2 ст. 19).
Оскільки ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи перебуває в стані ремісії і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто являється неосудним, тому такий не може бути звільнений від кримінальної відповідальності згідно ст.46 КК України. З цих підстав подані заяви не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.46 КК України, ст. ст. 284 -288,314-315, 369,376,392-395 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001542, внесеному до ЄРДР 07.10.2019 р., у зв`язку з примиренням, відмовити.
Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується. Заперечення проти даної ухвали може бути включно до апеляційної скарги на судове рішення про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного характеру.

СуддяОСОБА_1