Справа № 592/5067/20
Провадження № 1-кс/592/2549/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвокатки ОСОБА_4 про скасування арешту, (в порядку статті 174 КПК України), -
В С Т А Н О В И В :

22.04.2020 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про скасування арешту майна (в порядку статті 174 КПК України), накладеного на транспортний засіб автомобіль марки «BMW Х5» чорного кольору, 2002 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , дата реєстрації 29.12.2012 ТЗ «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , які належать та перебувають у користуванні підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання мотивує тим, що в провадженні слідчого відділу поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000498 від 07.02.2020 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України та по якому ОСОБА_3 повідомлено про підозру. Старшим слідчим СВ ОСОБА_5 06.04.2020 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття сторонами матеріалів кримінального провадження. На даний час відбувається ознайомлення підозрюваного та його захисника із матеріалами кримінального провадження. Обвинувальний акт прокурором не вручався, а тому на підставі статей 219 та 290 КПК України строк досудового розслідування не скінчився.
Захисник зазначає, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні в домоволодінні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено транспортний засіб автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувався ОСОБА_3 в день вчинення злочину. Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2020 по справі № 592/1941/20 (провадження № 1-кс/592/963/20) клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_6 задоволене та накладено арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події в дворі, за адресою: м. Суми, вул. Борова, 27, у ОСОБА_3 , зокрема, на автомобіль марки «BMW Х5» чорного кольору, 2002 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , дата реєстрації 29.12.2012, ТЗ «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , які належать та перебувають у користуванні підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його збереження як речового доказу. На даний час відпала підстава в арешті майна так як із транспортним засобом проведені необхідні слідчі дії, він оглянутий та може бути повернутий володільцю.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримала та просили його задовольнити.
У судовому засіданні прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 категорично заперечував проти задоволення клопотання.
Ознайомившись із клопотанням захисниці підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на транспортний засіб, ознайомившись із документами та копіями документів, доданих до клопотання, прихожу наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.02.2020 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 , маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, на належному йому на праві приватної власності автомобілі марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 прибув на територію автомобільної стоянки, що розташована позаду буд. 5 корп. 4/1 по проспекту Михайла Лушпи в м. Суми, де, реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, шляхом вільного доступу, дістав з салону свого автомобіля каністру з бензином та облив автомобіль марки «Mazda 3», що спричинило його загорання. Внаслідок чого вогнем повністю знищено легковий автомобіль марки «Mazda 3». Крім цього, внаслідок пожежі було пошкоджено автомобіль марки «Daewoo Lanos», який був припаркований до узбіччя поблизу автомобіля марки «Mazda 3», чим завдав матеріального збитку ОСОБА_8 .
07.02.2020 в домоволодінні ОСОБА_3 проведено огляд за правилами обшуку, під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки «BMW Х5» чорного кольору, 2002 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , дата реєстрації 29.12.2012, ТЗ «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , які належать та перебувають у користуванні підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його збереження як речового доказу.
07.02.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
11.02.2020 слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, на якому пересувався ОСОБА_3 в день вчинення злочину з метою збереження речового доказу.
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_9 від 14.02.2020 по справі № 592/1941/20 (провадження № 1-кс/592/963/20) клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_6 задоволене та накладено арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події в дворі, за адресою: м. Суми, вул. Борова, 27, у ОСОБА_3 , зокрема на автомобіль марки «BMW Х5» чорного кольору, 2002 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , дата реєстрації 29.12.2012, ТЗ «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , які належать та перебувають у користуванні підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його збереження як речового доказу.
В подальшому, автомобіль поміщено на майданчик для зберігання.
06.04.2020 слідчим за дорученням прокурора повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Обвинувальний акт прокурором на даний час не вручено.
На даний час, на підставі ст. ст. 219 та 290 КПК України строк досудового розслідування не скінчився, а тому в компетенції слідчого судді розгляд даного клопотання про скасування арешту з майна в порядку ст. 174 КПК України.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист цього права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено зазначеною міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Особам, котрі зазнають порушення цього, як і інших конвенційних прав, статтею 13 Конвенції гарантовано можливість ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Відсутність у національному законодавстві правової регламентації механізму такого захисту у певній ситуації не може слугувати виправданням відмови у його здійсненні особі, котра потерпає від свавільного втручання у своє право державою в особі компетентних органів. Така відмова становитиме порушення права людини на ефективний засіб юридичного захисту, передбаченого статтею 13 Конвенції.

Вирішуючи питання щодо подальшого застосування арешту майна необхідно пересвідчитись у законності і обґрунтованості подальшого арешту майна. При цьому необхідно врахувати усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; 3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, хоча формально КПК і дає підстави для втручання у право володіння майном, однак відсутні достатні підстави для подальшого такого втручання у спосіб, що суттєво обмежує права власника цього майна, а тому таке втручання не може бути виправданим, так як воно хоча і здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», але за відсутності об`єктивної необхідності в цьому.

У випадку подальшого арешту майна на даній стадії кримінального провадження, втручання у право власності буде здійснене без дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами власника майна, який так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Гарантії захисту права власності закріплені й у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав вважати, що вони мають ознаки речового доказу, відповідають визначеним статтею 98 КПК України критеріям речового доказу.

Виходячи з положень ст. 174 КПК України, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Слідчим суддею також встановлено, що слідчим у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні були проведені всі слідчі та процесуальні дії щодо автомобіля, а тому обґрунтованим є висновок, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт її майна, цілком можливо.

За таких обставин, враховуючи те, що стороною захисту доведені обставини, які дають достатні підстави вважати, що скасування арешту з майна, не вплине негативно на хід досудового розслідування, тож у цьому разі відпала потреба, слідчий суддя приходить висновку поо те, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 21, 100, 174, 375, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвокатки ОСОБА_4 про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2020 по справі № 592/1941/20 (провадження № 1-кс/592/963/20) на автомобіль марки «BMW Х5» чорного кольору, 2002 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , дата реєстрації 29.12.2012, ТЗ «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , які належать та перебувають у користуванні підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1