печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру,-

ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України в якій просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 19.02.2019 у кримінальному провадженні №0000368 від 14.06.2018. В обґрунтування доводів скарги, адвокат зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 19.02.2019 є безпідставним та необґрунтованим.

В судовому засіданні адвокат та особа в інтересах якої подано скаргу, скаргу підтримали з наведених у ній підстав, просили її задовольнити та скасувати повідомлення про підозру.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд у скарги повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку адвоката, особи в інтересах якої подано скаргу, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-2 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України.

19.02.2019 заступником начальника відділу ГСУ НП України ОСОБА_5 повідомлено про підозру ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст.135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з положеннями п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст.37 цього Кодексу.

Згідно ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та надану копію повідомлення про підозру від 19.02.2019, вбачає, що посилання адвоката на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-2 КК України, є безпідставними, оскільки сама підозра була досліджена слідчими суддями при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження запобіжного заходу, зокрема 18.05.2019, з врахуванням даних обставин вказана підозра була визнана обґрунтованою, так як такий висновок судових органів може бути лише за умови, що сама підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-2 КК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст.277 КПК України, у зв`язку з чим у задоволені скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1