Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7470/17
Провадження № 1-кп/644/397/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілої - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0001017 за обвинуваченням:

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова громадянина України, з вищою освітою, холостого, приватний підприємець, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.08.2017 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «БМВ-525і», р/н НОМЕР_1 рухався у м.Харкові по пр. Олександрівському у середній полосі руху, зі сторони бульвару Богдана Хмельницького в напрямку пр. Архітектора Альошина зі швидкістю близько 60 км/год.

Під часу руху ОСОБА_6 , при перетині перехрестя з вул. Генерала Момота та під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу не врахував дорожню обстановку та той факт, що автомобіль який рухався у лівій смузі руху відносно нього, зменшував швидкість руху та зупинявся з метою надання дороги пішоходам, які в цей час перетинали пр. Олександрівський по пішохідному переходу, зліва направо по ходу руху його автомобілю, а продовжував рухатись з той же швидкістю, чим грубо порушив вимоги п.п.18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких: п.18.1. «водій транспортного засобу при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу на якому знаходяться пішоходи повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися щоб надати дорогу пішоходам для яких може бути створена перешкода або небезпека»; п.18.4 «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість або зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів які рухаються по сусіднім смугам повинні зменшити швидкість, а при необхідності зупинитись, і можуть поновити рух тільки після того, як впевняться у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може буде створена перешкода або небезпека» та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину пр. Олександрівського по пішохідному переходу, спричинивши останній тяжкі тілесні ушкодження від яких 11.08.2017 року у ХМКЛШНМД ім.проф. Мещанінова настала її смерть.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №278-АТ/17 від 31.08.2017 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок даної дорожньо-транспортної події отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми, яка ускладнилася набряком дислокацією стовбуру головного мозку, від чого наступила її смерть.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 виразилось в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «БМВ-525і», р/н НОМЕР_1 при перетині нерегульованого пішохідного переходу не врахував дорожню обстановку та той факт, що автомобіль який рухався у лівій смузі руху, зменшував швидкість руху та зупинявся, з метою надання дороги пішоходам, які в цей час перетинали пр.Олександрівський по пішохідному переходу зліва на права по ходу руху його автомобілю, а продовжив рухатись з той же швидкістю та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , спричинивши останній тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила її смерть.

Дії водія ОСОБА_6 згідно висновку автотехнічної експертизи №894/17 від 09.10.2017 року перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками що наступили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений не визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та пояснив, що не бачив потерпілу, тому не зміг зреагувати та уникнути ДТП. Пояснив, що він 10 серпня 2017 року близько 23 год.30 хв. рухався на автомобілі БМВ, який належить йому на праві приватної власності, у середній полосі руху по пр..Олександрівському в м.Харкові, зі сторони бульвару Богдана Хмельницького в напрямку пр. Архітектора Альошина. Швидкість була десь 55-57 км/год. Міське освітлення було зліва. У лівому ряду від нього було два автомобіля, легковий, а перед ним мікроавтобус. Після перетину перехрестя з вул.. Генерала Момота він порівнявся з автомобілями. Пояснив, що побачив зліва якийсь силует, не зразу зрозумів що це людина, автомобілі заважали побачити завчасно потерпілу. Коли почув хлопок, не зрозумів що сталося, тому зупинився десь через 25-30 метрів. Зі слів свідка знає, що дівчина перебігала дорогу. Зазначив, що зіткнення сталося за перехрестям. Пошкодження його автомобіля були з лівої сторони. Коли вийшов з машини побачив дівчину на асфальті на другій смузі дороги десь за 8-9 метрів від пішохідного переходу. Він викликав швидку допомогу та поліцію. Його батько був у лікарні невідкладної допомоги, щоб допомогти родичам дівчини. Допомогу не надали, тому що співмешканець потерпілої сказав, що нічого не потрібно. Зазначив, що цивільний позов не визнає.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, його вина у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністюпідтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що їй відомо, що 10.08.2017 року ввечері її донька ОСОБА_8 разом із співмешканцем ОСОБА_9 та малолітньою донькою переходила дорогу по пр..Олександрівському в м.Харкові по пішохідному переходу. ОСОБА_9 побачив автомашину та встиг з дитиною відступити, а донька не побачила та її збила машина. Зі слів ОСОБА_9 її відомо, що батько ОСОБА_6 в лікарні пропонував допомогу, однак окрім обіцянок так і не допоміг. Вибачення обвинувачений просив тільки нещодавно. Зазначила, що її дочка жила з співмешканцем ОСОБА_9 та донькою у орендованій квартирі по АДРЕСА_2 ;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що з ОСОБА_8 та її малолітньою донькою проживали однією сім*єю в орендованій квартирі по АДРЕСА_2 . 10 серпня 2017 року вони всі разом гуляли та близько 23 год 30 хв. прямували додому, для чого їм слід було перейти проїжджу частину проспект Олександрівський в м.Харкові. Вони підійшли до пішохідного переходу, який розташований перед перехрестям з вул..Генерала Момота зі сторони проспекта Архітектора Альошина. В цей час вже було включене міське освітлення, видимість була добра, світлофор працював в режимі миготливого жовтого кольору. Наблизившись до світлофору вони оглянулись та впевнились у своїй безпеці та вийшли на пішохідний перехід і перетинали його втрьох, тримавши посередині за руки дитину. При чому він знаходився праворуч по ходу їх руху. А ОСОБА_11 ліворуч. Подолавши половину проїзної частини проспекту Олександрівського він побачив праворуч по ходу його руху мікроавтобус, який зменшував швидкість, а потім зупинився, щоб дати їм дорогу і вони пішли далі. В цей час він побачив, як праворуч від нього на швидкості рухається автомобіль і встиг зупинитися та втримати дитину, а ОСОБА_12 в цей час зробила крок далі і її збив цей автомобіль БМВ. Автомобіль БМВ їхав зі швидкістю десь 50-60 км/год. Напрямку руху автомобіль БМВ не змінював до контакту, після контакту змінив напрямок руху. Також зазначив, що швидку викликав хтось з присутніх на місці ДТП людей;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що влітку 2017 року пізно ввечері разом з дружиною були в гостях у її подруги ОСОБА_14 , яка проживає по АДРЕСА_3 та він сидів на лавочці, дивився у сторону перехрестя пр.Олександрівського та Г.Момота в м.Харкові. Бачив, як по пішохідному переходу чоловік та дівчина з дитиною , яку вони держали за руки з обох сторін переходили дорогу - проспект Олександрівський у його сторону. Світлофор вже не працював. Однак освітлення було добре, видимість хороша, горіло міське освітлення. В цей час з боку 25 лікарні наближалось два автомобілі, один в середньому ряду, другий в правому. Мікроавтобус, який був в середньому ряду притормозив, щоб пропустити пішоходів, а автомобіль БМВ збив дівчину, що знаходилася на пішохідному переході. Сам момент наїзду на пішохода він не бачив, так як йому заважало дерево.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що влітку, точну дата вже не пам`ятає, сиділа з подругою на лавочці. Була темна пора доби, горіло міське освітлення. Вона почула удар, подивилася та побачила дівчину, яка лежала на асфальті. Була машина сірого кольору БМВ, яка стояла на відстані менше 10 метрів від пішоходів. Потім чоловік з дитиною підійшли до дівчини. Вона визвала не то швидку, не то поліцію, вже не пам`ятає. Зазначила, що там є світлофор, однак на той момент він блимав жовтим кольором. На місці пригоди був якийсь мікроавтобус, який стояв перед пішохідним переходом, а потім поїхав наліво;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що 10 серпня 2017 року близько 21-30 год. вона сиділа на лавочці біля будинку №124 по пр..Олександрівському в м.Харкові, в якому проживає разом з друзями, її напрямок зору був направлений на проспект Олександрівський в м.Харкові. Вона бачила, як троє людей переходили проспект Олександрівський в м.Харкові з протилежної від неї сторони, вони в середньому темпі дійшли до середини проїжджої частини, коли праворуч по ходу їх руху рухався мікроавтобус, який зупинився та пропустив їх. Коли пішоходи пішли далі, мікроавтобус поїхав далі, однак другий автомобіль- сірий БМВ, який рухався, не зменшивши швидкості збив дівчину лівою частиною свого автомобіля, Внаслідок удара дівчина перелетіла через капот автомобіля і впала перед пішохідним переходом по напрямку руху автомобіля. Зазначила, що її подруга викликали швидку;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що влітку, точну дата не пам`ятає, їхав з сином на велосипедах по пр. Олександрівському, попереду було перехрестя, вони рухалися по протилежній стороні. Бачив, що чоловік та жінка з дитиною переходили дорогу по пішохідному переходу на миготливий зелений сигнал світлофору. Пояснив, що його син відволік, він почув удар, та побачив, що жінка пролетіла 2-3 метри, та впала на асфальт на лівий бік. Він зразу підійшов до неї, почали викликати швидку допомогу. Там був автомобіль БМВ, який після удару продовжив рух метрів 200-300, а потім зупинився. З машини вийшов ОСОБА_6 . Також зазначив, що в момент ДТП видимість була хороша, горіло міське освітлення, була тепла та суха погода;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.08.2017 року, за яким огляд почато в 00 год. 45 хв., закінчено в 02 год. 15 хв. Огляд проводився при штучному освітленні, без опадів при температурі повітря +23С в напрямку від вул.Потоцького до пр. Архітектора Альошина. Місцем дорожньо-транспортної пригоди є м. Харків, перехрестя пр.Олександрівський та вул. Генерала Момота. Елемент вулиці пішохідний перехід, покриття асфальтобетонне, стан покриття - сухе. Дорожнє покриття для 2-х напрямків, шириною 18,6 м число смуг для руху в напрямку огляду 3, їх ширина 9,35 м., число смуг для руху назустріч напрямку огляду 3, їх ширина 9,25 м., ширина розділяючої смуги 0,25 м. До проїжджої частини примикають: праворуч бордюрний камінь, ліворуч бордюрний камінь. Далі за тротуаром розміщені праворуч: будівлі міського типу, ліворуч: будівлі міського типу. Координати місця пригоди вказані черговим УДАІ. Спосіб регулювання руху на цій ділянці згідно ПДР. Місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду: 4.3, 5.35.І, 5.35.2. Ділянка дороги в момент огляду освітлена міським освітленням. Видимість конкретної перешкоди не вимірювалося. Слід шин відсутні. Сліди гальмування відсутні. Ознаки напряму руху транспортного засобу по розташуванню а/м на ділянці дороги. Біля місця наїзду наявні відокремлені бокові дзеркала заднього виду. Наявність слідів зіткнення транспортного засобу з навколишніми предметами відсутні. Інші сліди і негативні обставини відсутні. Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди проводився огляд транспортного засобу, а саме: автомобіля БМВ 5251, р/н НОМЕР_1 , на якому виявлено пошкодження у вигляді: деформоване ліве переднє крило, розбите переднє лобове скло в лівій його частині, відсутнє ліве бокове дзеркало заднього виду. Наявність слідів та інших речових доказів на транспортному засобі присутні на лобовому склі фрагменти волосся. Модель шин, малюнок протектора, їх зношеність та пошкодження в нормі. Тиск повітря в шинах під тиском. Положення передніх коліс щодо транспортного засобу - прямо. Стан рульового управління в робочому стані. Стан гальмівної системи у робочому стані. Стан освітлювальних, сигнальних приладів до ДТП в робочому стані, без забруднень. З місця пригоди нічого не вилучалось; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2017 року у м.Харків, пр. Олександрівський вул. Генерала Момота з фото таблицею (т.1 а.с.159-169)

протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року за участю ОСОБА_6 та схемою до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_6 на місці розказав та показав обставини дорожньо-транспортної пригоди( т.1 а.с.170-173)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року за участю свідка ОСОБА_13 , в ході якого він показав на місці розташування автомобіля та пішоходів на проїзній частині, зазначив про темп руху пішоходів, те, що мікроавтобус, який рухався по сусідній від автомобіля БМВ смузі зупинився. Аби пропустити пішоходів та те, що автомобіль Бмв не знижував швидкості під`їжджаючи до пішохідного переходу ( т.1 а.с.174-177)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року за участю свідка ОСОБА_10 в ході якого він розповів та показав механізм розвитку наїзду на пішоїода ОСОБА_8 та схемою до протоколу ( т.1 а.с.178-181)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року за участю свідка ОСОБА_14 , в ході якого вона розповіла та показала та показала на місці механізм розвитку наїзду на пішохода, її темп руху на пішохідному переході, розташування транспортних засобів на проїжджій частині та підтвердила той факт, що автомобіль БМВ не зменшував швидкість перед пішохідним переходом, на якому знаходилися пішоходи і якийх пропускав автомобіль мікроавтобус, а також схемою до протоколу ( т.1 ст.182-185);

-висновком судово-медичної експертизи №278 Ат/17 від 31.08.2017 року трупа ОСОБА_8 , з якого вбачається, що у зв`язку з подіями 10.08.2017 року у ОСОБА_8 мали місце наступні ушкодження: а) голови-важка черепно-мозкова травма: забій головного мозку з наявністю контузійного осередка лівої скроневої долі, внутрішньочерепові крововиливи, перелом основи черепу, кровонаплив мяких покривів голови з боку їх внутрішньо поверхні у скронево-тім`яно-потиличній області справа, забійна рана правої тім`яної області; б)тулуба-закрита травма грудної клітини: забій легенів, перелом правої ключиці; перелом кісток тазу;

в) кінцівок закритий перелом шийки правої плечової кістки, закритий перелом голівки лівої малогомілкової кістки, множинні синці та садна кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_8 з`явилася важка черепно-мозкова травма та її ускладнення набряк-дилокація стовбуру головного мозку. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, на яку вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. Стосовно живої людини ушкодження, які мали місце у ОСОБА_8 у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Між тілесними ушкодженнями, які мали місце у ОСОБА_8 отриманими у результаті ДТП від 10.08.2017 року та настанням її смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок ( т.1 а.с.187-189);

- висновком №894/17 від 09.10.2017 року судової автотехнічної експертизи, з якого вбачається, що за вихідними даними з показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у даній дорожній обстановці водій автомобіля БМВ ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2,18.1,18.4 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля БМВ ОСОБА_6 є невідповідності вимогам п.п. 18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з подією ДТП, що відбулася. Так як водій ОСОБА_6 не зміг вказати, як рухалася пішохід ОСОБА_8 до місця наїзду, а також зважаючи на неспроможність з технічної точки зору показань ОСОБА_6 про те, що місце наїзду було на відстані 9,4 метрів за пішохідним переходом, то з цих причин експерт не мав можливості відповісти на ті самі питання за вихідними даними з показань ОСОБА_6 .

Крім того, в цій експертизі експерт зазначив, що водій ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода виконанням вимог п.п.18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, як з моменту її виходу на пішохідний перехід, так і з моменту її видимості.( т.1а.с.192-195)

-Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтвердив зроблені ним висновки в судово-автотехнічній експертизі від 09.10.2017 року та пояснив суду, що момент небезпеки для водія в цій ситуації виникає з моменту виходу пішохода на пішохідний перехід. Саме виходячи з цього і робилися ним розрахунки про те, яку відстань за який час подолала потерпіла ОСОБА_8 і чи був цей час достатній для водія, щоб він мав технічну можливість запобігти наїзду і виходячи з розрахунків ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду, так як час, необхідний для зупинки автомобіля БМВ в умовах події менший за час руху пішохода по пішохідному переходу до моменту наїзду. В висновках він зазначив як момент виходу пішохода та пішохідний перехід , так і момент її видимості маючи на увазі, що момент виходу на пішохідний перехід співпадає з моментом її видимості для водія.

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, холостий, працює приватним підприємцем, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання, згідно ч.1 ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступень тяжкості даного злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вчиненим з необережності, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого та вважає за необхідне для виправлення та попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст. 286 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливо без ізоляції від суспільства.

Так як обвинувачений грубо порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого сталася смерть потерпілої ОСОБА_8 , та враховуючи роз*яснення , що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судам кримінального покарання», виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, то слід призначити додаткове покарання, передбачене санкцією ст.286ч.2 КК України у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
ОСОБА_5 в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_18 та ОСОБА_19 поданий цивільний позов до ОСОБА_6 , ПАТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В подальшому позовні вимоги були уточнені та виглядають таким чином:

Позивач ОСОБА_19 просить стягнути з ПАТ «СК «Країна» витрати на поховання ОСОБА_8 в сумі 10778 грн.97 к.

-позивач ОСОБА_5 в своїх інтересах:

-просить стягнути на свою користь моральну шкоду, спричинену смертю доньки ОСОБА_8 - з ПАТ «СК «Країна» -19 200 грн, а з ОСОБА_6 - 480 800 грн.

-в рахунок відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника відповідно до ст.1200 ЦК України з ПАТ «СК «Країна»- 75410 грн.52 к., а з ОСОБА_6 з 10.05.2015 року по 10.06.2025 року в сумі 589 грн.48 к., а з 10.06.2025 року по 15.09.2027 року- по 800 грн. щомісячно.

позивач ОСОБА_5 , як законний представник ОСОБА_18 :

-просить стягнути моральну шкоду, спричинену смертю матері ОСОБА_8 - з ПАТ «СК «Країна» -19 200 грн, а з ОСОБА_6 - 480 800 грн.

-в рахунок відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника відповідно до ст.1200 ЦК України з ПАТ «СК «Країна»- 75410 грн.52 к., а з ОСОБА_6 з 10.05.2015 року по 10.06.2025 року в сумі 589 грн.48 к., а з 10.06.2025 року по 15.09.2031 року- по 800 грн. щомісячно.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, посилаючись на свою невинуватість в смерті ОСОБА_8 .

Представник цивільного відповідача ПАТ «СК «Країна» подав заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність та подав відзив на позовну заяву та на уточнену позовну заяву, з яких вбачається, що вони просять відмовити в задоволенні позовних вимог з причин передчасності, оскільки ОСОБА_6 не був визнаний винним в дтп, а також потерпілі не дотрималися встановленого законом порядку та не звернулися до них, як до страхової кампанії з заявою про виплату страхового відшкодування та не надали необхідні документи, які підтверджують як винуватість ОСОБА_6 так і понесені ними витрати.

Суд з приводу заявлених позовних вимог приходить до наступного висновку:

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» П. 1.2. страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування".
Відповідно до ст.22 цього Закону п.22.1. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Визначений Законом «Про ОСЦПВВНТЗ» порядок звернення потерпілого до страхової кампанії із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні статті 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.
Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.
Застосування положень Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.
Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.
Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страхової кампанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.
Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової кампанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.
Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.
Водночас у межах кримінального провадження за ст. 286 КК України факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. Тобто в цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до МТСБУ або страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.
Такий правовий висновок було зроблено Великою Палатою ВС в постанові від 19.06.2019 року по справі №465/4621/16-к, Провадження № 13-24кс19.
Таким чином, подача позову до страхової кампанії позивачами в рамках даного кримінального провадження відповідає вимогам закону.
Згідно зі ст..1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діяннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою даної статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини в випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.92 р., із подальшими змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч.2 ст..1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо/ володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується:1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1 - 5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом.

Відповідно до ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 є матір`ю потерпілої ОСОБА_8 , цивільний позивач ОСОБА_19 є її братом, а ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 її донькою. Так як батько дитини був записаний зі слів матері відповідно до ч.1ст.135 СК України, то вона набула статус сироти, над нею була встановлена опіка і ОСОБА_5 була призначена її опікуном від повно до рішення виконкому Олександрійської міськради Кіровоградської області (т.1а.с.49)
ОСОБА_8 загинула 11.08.2017 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини обвинуваченого ОСОБА_6 .
Витрати на її поховання в розмірі 10778 грн. 97 к., які підтверджуються договором-замовлення на організацію та проведення поховання, а також належним чином завіреними копіями рахунків ( т.1 а.с.50-64) поніс цивільний позивач ОСОБА_19
13.06.2017 року між ОСОБА_6 та ПАТ «СК «Країна» був укладений поліс обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4342044, внаслідок чого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності на одного потерпілого склала 200000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю та 100000 грн. за шкоду, заподіяну майно. Франшиза-500 грн.
21.08.2017 року до страхової кампанії звернувся страхувальник з повідомленням про ДТП ( т.1а.с.98-100), а 05.09.2017- з таким повідомленням звернувся представник ОСОБА_5 ( 101-102). Крім того, заяви про виплату страхового відшкодування подані ОСОБА_5 12.12.2018 року та ОСОБА_19 19.12.2018 року.
У відповідності до ч.27.4ст.27 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам*ячника за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати та пред*явлення оригіналу свідоцтва про смерть.
З урахуванням правової позиції, викладеної судом вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_19 та про стягнення з ПАТ «СК «Країна» понесених ним витрат на поховання ОСОБА_8 в сумі 10778 грн.97 к.
Стосовно вимог позивача ОСОБА_5 в своїх інтересах та як законний представник малолітньої ОСОБА_18 суд зазначає наступне:
Судом ввважається доведеним факт спричинення матері загиблої та її малолітній доньці непоправної моральної шкоди, яка виражається в безповоротній втраті коханої, близької, рідної людини, трагічно загиблої в такому ранньому віці. ЇЇ донька ОСОБА_18 , на очах якої сталася ця жахлива аварія, у п*ятирічному віці стала сиротою, оскільки виховувалася однією мамою. Для потерпілої ОСОБА_5 загибла донька була старшою з дітей. Емоційний стан її , не дивлячись на те, що пройшло більше двох років з дня трагедії, дуже нестійкий, вони перенесли глибокі моральні страждання у вигляді відчуття горя та непоправної втрати, руйнування звичного способу життя та життєвих планів та очікувань, пов*язаних з майбутнім доньки та матері. . Ця втрата є довічною та непоправною.

Як свідчить тлумачення статті 23 ЦК при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Зважаючи на глибину душевних страждань та переживань цивільних позивачів, неможливість відтворення попереднього душевного стану,суд вважає виваженим, таким, що відповідає засадам розумності і справедливості визначений ними розмір моральної шкоди в сумі 500000 грн. кожному.
У відповідності до ст.27.4 ст.27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи її чоловіку(дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям( усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами.
Мінімальна заробітна плата у місячному розмірі, встановлена законодавством на день настання страхового випадку в 2017 році складала 3200 грн. Загальний розмір страхового відшкодування всім особам стосовно одного померлого становить 12х3200 грн.=38400 грн.
З урахуванням вимог спеціального закону та зважаючи на те, що батько загиблої також є особою, що має право на отримання моральної шкоди від страховика, то загальний розмір 38400 грн. повинен бути поділений на трьох осіб, які за законом мають право на отримання страхового відшкодування за спричинення моральної шкоди, спричиненою смертю потерпілої.
Виходячи з викладеного суд стягує з ПАТ «СК «Країна» в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю потерпілої на користь ОСОБА_5 12800 грн. і на її користь, як законного представника малолітньої ОСОБА_18 12800 грн.
З урахуванням вимог , які закріплені в ст.1194 ЦК України,різницю між фактичним розміром шкоди 500 000 грн. моральної шкоди кожному і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням) в розмірі 12 800 грн. кожному, тобто по 487 200 грн. моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_5 і 487 200 грн. моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_18 суд стягує з ОСОБА_6 , не вважаючи це виходом за межі позовних вимог.

Загибла ОСОБА_8 до моменту смерті працювала швачкою в ФОП ОСОБА_20 , що підтверджується копією трудової книжки ( т.1а.с.45-47) і отримувала заробітну плату в розмірі 3200 грн.(т.1а.с.48).

На її утриманні знаходилася малолітня донька ОСОБА_18 , яка має право на відшкодування шкоди у відповідності до ст.1200 ч.1 ЦК України.

Розмір утримання розраховується з вирахуванням тієї частки, яка припадала на померлу ОСОБА_8 , а саме 3200 грн. поділити на дві особи становить 1600 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 не має права на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст.1200ч.1п.4 ЦК України, так як не відноситься до утриманців або інших осіб, які на момент смерті мали право на утримання, тобто саме на момент смерті не працювали і здійснювали догляд , зокрема, за дітьми потерпілого. Доказів того, що ОСОБА_5 доглядала за дитиною ОСОБА_8 на момент її смерті суду не надано.

Виходячи з викладеного, малолітня ОСОБА_18 з дня смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 має право отримувати в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої їй, як утриманцю, внаслідок смерті своєї матері, шкоди по 1600 грн. щомісячно.

Згідно полісу страхування ліміт на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 200000 грн. З них витрати на поховання 10778,97 грн, витрати на оплату моральної шкоди 38400 грн, тобто залишок страхової суми складає 200000 грн.- 10 778,97 грн- 38 400 грн.=150 821,03 грн.

150821,03 грн.: 1600 грн.= 94 повних місяця, тобто 7 років і 8 місяців, починаючи з 11.08.2017 року по 11.05.2025 рік, а з 11.05.2025 року по 11.06.2025 року - 421,03 грн. ( 150821,03 грн.-150400 грн).

Різниця,яка залишилася не відшкодованою, в порядку ст.1194 ЦК України стягується з ОСОБА_6 , а саме з 11.05.2025 року по 11.06.2025 року 1600 грн.-421,03 грн=1178,97 грн., а з 11.06.2025 року по 15.09.2031 року по 1600 грн. щомісячно.

Речових доказів сторона обвинувачення не надавала.

Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи, проведеної Харківським НДЕКЦ МВС України, в розмірі 1186 грн. 44 к. необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення Харківським НДЕКЦ МВС України судово-автотехнічної експертизи № 894/17 від 09.10.2017 року у розмірі 1186,44 грн.

Цивільний позов ОСОБА_19 задовольнити повністю.

Стягнути з ПАТ «Страхова кампанія «Країна» на користь ОСОБА_19 понесені ним витрати на поховання ОСОБА_8 в розмірі 10778,97 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова кампанія «Країна» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю доньки ОСОБА_8 12 800 грн., а з ОСОБА_6 - 487 200 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, пов*язаної із втратою годувальника- відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 , подані як законним представником малолітньої ОСОБА_18 задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Страхова кампанія «Країна» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_18 смертю матері ОСОБА_8 - 12 800 грн., а з ОСОБА_6 - 487 200 грн.

Стягнути з ПАТ «Страхова кампанія «Країна» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої смертю годувальника малолітній ОСОБА_18 , по 1600 ( одна тисяча шістсот) грн.. щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року по 11.05.2025 року, а з 11.05.2025 року по 11.06.2025 року - 421,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої смертю годувальника малолітній ОСОБА_18 , по 1600 ( одна тисяча шістсот) грн.. щомісячно, починаючи з 11.06.2025 року по 15.09.2031 року.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Суддя ОСОБА_1