Справа №573/1037/20
Номер провадження 1-кп/573/149/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04 червня 2020 року за №0000342 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця станиці Ольгинська Приморсько-Охтарського району Краснодарського краю РФ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одруженого, пенсіонера, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2020 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.
На початку літа 2008 року у невстановлений слідством час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво господарської споруди сараю на самовільно зайнятій земельній ділянці, без кадастрового номеру, яка знаходиться на землях комунальної власності Білопільської міської ради (категорія землі житлової та громадської забудови) біля будинку АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи зазначений злочинний умисел у період з червня по вересень 2008 року ОСОБА_4 у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ч. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, та їх державної реєстрації, а також відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, власноруч здійснив самовільне будівництво споруди сараю з «цегли» на площі 0,00218 га на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка знаходиться на землях комунальної власності Білопільської міської ради (категорія землі житлової та громадської забудови) біля будинку АДРЕСА_2 , тобто здійснив проведення будівельних робіт без відповідного документу, що надає право виконувати будівельні роботи та без належного затвердженого проекту, тобто самочинного будівництва сараю.
Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у ч. 1 ст. 197-1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому злочині, заявив суду, що зміст правових наслідків закриття провадження йому цілком зрозумілий.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Суд, заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, перевіривши матеріали обвинувального акту, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч. 2, 7 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Частиною 1 ст. 285 КПК України, ст. 44 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України. В даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні, цивільний позов не заявлено, витрати на залучення експерта відсутні.
Санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, таким чином згідно ч. 2 ст. 12 КК України вказаний злочин є злочином невеликої тяжкості.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, 3 роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин у 2008 році.
Приймаючи до уваги те, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину минуло більше десяти років, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України на даний час строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчились.
Таким чином, клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід задовольнити, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.
З огляду на викладене, суд, керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № №0000342, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04 червня 2020 року щодо нього закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя