Справа № 199/1878/20
ВИРОК
іменем України

29.05.2020 року місто Дніпро

Амур - Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження №0000281, внесене 18.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , постійно мешкаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю разом з дружиною - ОСОБА_5 , та тещою ОСОБА_6 .
Починаючи з грудня 2019 року та по теперішній час, ОСОБА_3 систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчинював домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, вході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї дружини ОСОБА_5 , що завдали шкоди її психологічному здоров`ю та призвели до погіршення якості життя потерпілої.
Так, 29.12.2019, близько о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї дружини ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки, почав безпричинно, умисно погрожувати фізичною розправою та висловлював словесні образи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання.
Бажаючи захистити себе, а також припинити протиправні дії свого чоловіка, ОСОБА_5 звернулась до співробітників поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, склали протокол про адміністративне правопорушення АПР 18 №162160 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/78/20 від 10.01.2020, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї дружини, ОСОБА_3 , близько о 17 годині 00 хвилин 10.01.2020 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, знову безпричинно почав висловлювати словесні образи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 звернулась до співробітників поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знову склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/199/20 від 15.01.2020 ОСОБА_3 було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї дружини ОСОБА_5 ,близько о 15.00 год. 15.02.2020, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.І та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, нехтуючи існуючими нормами поведінки в сім`ї, вкотре спровокував конфлікт, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу останньої, чим завдав емоційних страждань та шкоду психологічному здоров`ю останньої, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 звернулась до співробітників поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол серії АПР 18 №162435 від 28.02.2020 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/1425/20 від 05.03.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 7 діб адміністративного арешту.
Таким чином, ОСОБА_3 , постійно мешкаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю разом з дружиною ОСОБА_5 та тещою ОСОБА_6 , на протязі року три рази притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про вчинення останнім домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо дружини, з якою ОСОБА_3 проживає однією сім`єю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав у повному обсязі. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. Суду надав покази, що він дійсно, проживаючи разом з дружиною ОСОБА_5 та тещою ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_1 : 29.12.2019 близько о 18-00; 10.01.2020 близько о 17-00 та 15.02.2020 близько 15-00, спровокував конфлікти з дружиною, скандали, в ході яких висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу дружини - ОСОБА_5 , у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції, які складали на нього протоколи про скоєння ним адміністративного правопорушення домашнього насильства. За наслідками розгляду протоколів про адміністративне правопорушення, суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська виносив постанови про визнання його винуватим із накладенням на нього адміністративних стягнень у виді штрафу та адміністративного арешту. Він брав участь у судових засіданнях, про судові рішення знав але штрафи не сплачував, адміністративний арешт не відбув.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_3 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та обвинувачений винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

- показаннями суду потерпілої ОСОБА_5 , що вона проживає у будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та чоловіком - обвинуваченим ОСОБА_3 , який систематично пиячить, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, створює нестерпні умови для проживання. Так, ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння систематично, в тому числі, 29.12.2019 близько о 18-00; 10.01.2020 близько о 17-00 та 15.02.2020 близько 15-00, спровокував конфлікти, в ході яких безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на її адресу. Вона, щоби зупинити агресію та насильство ОСОБА_3 була вимушена викликати працівників поліції, які складали протоколи на останнього. Відповідно до постанов судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 було визнано винуватим за скоєння адміністративного правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративних стягнень у виді штрафу та адміністративного арешту;

-протоколом від 17.02.2020 прийняття заяви ОСОБА_5 до органу поліції про вчинене кримінальне правопорушення, в якій вона просить прийняти заходи до її чоловіка ОСОБА_3 , який систематично на протязі тривалого часу вчиняє відносно неї домашнє насильство;

-копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.01.2020 у справі № 199/78/20, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП що полягало у тім, що він 29.12.2019 близько 18-00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, щодо своєї дружини ОСОБА_5 , у зв`язку з чим на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 170 (сто сімдесят) гривень. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 21.01.2020;

-копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.01.2020 у справі № 199/199/20, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, що полягало у тім, що він, 10.01.2020 близько 17-00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, щодо своєї дружини ОСОБА_5 , у зв`язку з чим на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 (триста сорок) гривень. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 28.01.2020;

-копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2020 у справі № 199/1425/20, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, що полягало у тім, що він, 15.02.2020 близько 17-00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, щодо своєї дружини ОСОБА_5 , у зв`язку з чим на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді 7 діб адміністративного арешту. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 17.03.2020.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді потерпілої, обвинуваченого, у суду немає.
При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст.91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.
Характер дій, які були вчинені ОСОБА_3 , а саме, психологічне насильство щодо своєї дружини, що виражалося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою, що завдало їй морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності, кількість дій та їх систематичність, дають підстави суду вважати, що обвинувачений діяв з прямим умислом, тобто, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії), передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 , які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, необхідно кваліфікувати за ст.126-1 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений вперше скоїла умисний злочин невеликої тяжкості, не судимий відповідно до ст.89 КК України, свою провину у скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, у скоєному щиро кається, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку нарколога, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.
Криміналізація домашнього насильства застосована з метою реалізації положеньКонвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного злочину, який представляє підвищену соціальну небезпеку, і, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до умисного злочину невеликої тяжкості, враховує, що останній ніде не працює, крім того, жодного разу за наслідками розгляду справ про адміністративне правопорушення, призначене судом покарання не відбув - штраф не сплатив, адміністративний арешт не відбув.

Таким чином, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає можливим, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту на певний строк, оскільки інші передбачені санкцією статті 126-1 КК України покаранняне будуть відповідати позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів та положень ч.2 ст.65 КК України, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Обмеження, передбачені ч.3 ст.56 КК України, щодо застосування ОСОБА_7 такого виду покарання як арешт, під час судового розгляду не встановлені.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України не буде відповідати меті покарання, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Керуючись ст.ст.369-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяці арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та затримання засудженого поліцією.

Обвинувачений, прокурор та потерпіла мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити потерпілій, обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1