Пр-ня по справі № 1-кп/521/17/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретарки ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник - ОСОБА_8

за участі обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Біляєво Врадіївського району Миколаївської області; з неповною середньою освітою; офіційно не працевлаштованого; одруженого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 28.05.2017 року, о 06 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «BMW-320D», plEL999LJ, діючи необережно, зі злочинною самовпевненістю, допустив порушення ПДР України, а саме: п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі, які самі по собі не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК та виконали лише функцію умов, що їм сприяли та п.12.1 при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.; п.12.9б водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДР України, які були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК та знаходяться у причиновому зв`язку з настанням смерті потерпілого та самі по собі містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головні, вирішальні умови, без яких наслідки не настали б, і які з неминучістю викликає їх у ДТП, що мале місце, здійснюючи рух по вул. Мельницькій у м. Одеса, маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення ДТП, скоїв наїзд правою бічною частиною на металевий стовбур, внаслідок чого пасажир автомобіля «BMW-320D», plEL999LJ ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений провину у скоєнні злочину визнав частково та пояснив, що керуючи автомобілем «БМВ» порушив вимоги ПДР, які вказані в обвинувальному акті та вчинив ДТП, від якої загинув ОСОБА_10 .. Проте заперечував, що під час керування автомобілем перебував у стані сп`яніння. У скоєному каявся.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів встановленням обставин наявності або відсутності перебування ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом допиту осіб та дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 28.05.2017 року за місцем її мешкання перебував ОСОБА_9 , та він з її померлим чоловіком вживали їжу, а на столі знаходилося пиво. Проте, вона не бачила, щоб ОСОБА_9 вживав алкогольні напої, але не виключає вказаної обставини;

- ОСОБА_9 під час ДТП отримав тілесні ушкодження (довідка № 3083 від 28.05.2017 року);

- автомобіль автомобілем «BMW-320D», р/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом за провадженням та на нього накладено арешт (постанова слідчого від 29.05.2017 року, постанова слідчого судді від 30 травня 2017 року);

- вартість судових витрат становить 3706 гривень (акти здачі - приймання висновку судового експерта №№ 17-226/51, 17-914/51, 17-3075/51);
- обвинувачений раніше не судимий (вимога від 12.07.2017 року); раніше скоював порушення правил ПДР (довідка); позитивно характеризується за місцем мешкання (характеристика); одружений (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 07 вересня 2013 року), має неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ); добровільно сплатив потерпілій 113 000 гривень (чеки).

Суд дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановив обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обвинувальним актом встановлено обставину, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що вказана обставина не знайшла свого під твердження під час судового розгляду так як, стороною захисту не надано будь-яких доказів в розумінні КПК, які б свідчили, що ОСОБА_9 28.05.2017 року під час керування транспортним засобом при ДТП знаходився у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначила прокурорка під час судових дебатів.

Викладаючи фактично встановлені обставини скоєння злочину, суд вважає, що диспозиція ст. 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП та які порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 30 років та соціальне положення: офіційно не працевлаштований, одружений, має неповнолітню дитину; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК.

Розглядаючи питання щодо призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує його значення для запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_9 характер допущених ним порушень правил
безпеки дорожнього руху та наслідки вказаних порушень, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину та вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Також, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_9 п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», відповідно до якої звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі особи,визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 18.02.2014 року), не перебував під час вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння суд має можливість застосувати до ОСОБА_9 п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне речові докази автомобіль повернути власнику або уповноваженій особі.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення суд, в томі числі приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 року по справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення. та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008) відповідно до якої виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення та керується вимогами ч.1 ст. 337 КПК України щодо проведення судового розгляду лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Застосувати до ОСОБА_9 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Запобіжний заход не обирати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3706 гривень.
Речові докази "BMW-320D", реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути власнику або уповноваженій особі.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам, та направляється потерпілим, які не були присутні під час оголошення вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1