Справа № 592/5205/20
Провадження № 1-кп/592/536/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001025, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 :

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Близько 17:00 год. 24.03.2020 ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 9 по вул. Троїцька в м. Суми знайшов поліетиленовий зіп-пакетик в середині якого знаходилась кристалічна речовина зеленого кольору.

Будучи обізнаним, як виглядають наркотичні засоби та психотропні речовини і їх властивості, ОСОБА_3 визначив, що у знайденому ним зіп - пакеті - психотропна речовина «сіль» - PVP.

Достовірно знаючи, що обіг наркотичних засобів та психотропних речовин заборонено законодавством України, ОСОБА_3 привласнив знайдений поліетиленовий зіп-пакетик з психотропною речовиною «сіллю» - PVP для власного вживання, у такий спосіб незаконно придбавши наркотичний засіб та психотропну речовину без мети їх збуту.

У подальшому знайдений зіп - пакет із психотропною речовиною «сіль» - РVР, ОСОБА_3 поклав до лівої нагрудної кишені своєї куртки червоного кольору в яку був одягнутий, почавши незаконно зберігати психотропну речовину при собі.

Близько 17 год. 07 хв. цього ж дня ОСОБА_3 , проходив по вулиці Троїцька в м. Суми у своїх справах, поблизу будинку № 9, його зупинили працівники поліції, яким він повідомив, що має при собі заборонені речі, після чого на місце пригоди була викликана слідчо-оперативна група Сумського ВП ГУНП в Сумській області.

У ході огляду місця події, проведеного за участі понятих у період часу із 18 год. 05 хв. по 18 год. 15 хв. 24.03.2020, ОСОБА_3 , добровільно видав працівникам слідчо-оперативної групи із лівої нагрудної кишені куртки червоного кольору зіп - пакетик з кристалічною речовиною зеленого кольору, яку було відповідно вилучено, упаковано, опечатано та направлено на експертне дослідження.

Згідно висновку експерта № 19/119/7/2-816е від 10.04.2020 встановлено: в складі наданої на дослідження кристалічної речовини виявлений PVP, який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP в складі кристалічної речовини становить 0,1607 г.

Згідно Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (із змінами та доповненнями) кримінальна відповідальність за незаконний обіг психотропної речовини «РVР» настає, якщо його вага більш ніж 0,15 г.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, у порушення вимог Законів України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину «РVР» масою 0,1607 г.,чим вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

23.04.2020 між прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні; сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Сторони також погодили розмір судових витрат у кримінальному провадженні за проведення експертизи 1634,50 грн.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості була ініційована за участі захисника ОСОБА_5 . При укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Позицію свого підзахисного підтримала захисник ОСОБА_5 . Просила затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання; цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Обвинуваченому суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати у розмірі 1634,50 грн. на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт майна на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України належить скасувати, оскільки в його застосуванні відпала потреба.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368, 373-375, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23 квітня 2020 року між прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази:

- спецпакет № 5384074 з написом «До висновку експерта № 19/119/7/2-816е від 10.04.2020 к/п №0001025» з психотропною речовиною PVP масою 0,1607 г. знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 30.03.2020 в справі № 592/4053/20;

- оптичний носій DVD-R з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Роз`яснити ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 23.04.2020 та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1