УХВАЛА

27 грудня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в рамках кримінального провадження №0006633 від 01.11.2019 (далі це ж кримінальне провадження), звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є підозрюваний у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ; клопотання розглянути без участі останнього відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 21.12.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, проте, що він порушуючи порядок встановлений ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах та невстановлений час, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб «метадон», який 26.11.2019, близько 13 год. 40 хв., перебуваючи на балконі квартири АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_6 за 390 гривень у двох згортках фольгованого паперу у формі трьох таблеток білого кольору, які відповідно до висновку експерта №2.1-1215/19 від 12.12.2019 містять у своєму складі наркотичний засіб «метадон» масою 0,0641 г, обіг якого обмежено відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи повторно, за невстановлених досудовим слідством обставинах в невстановлений час, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб «метадон», який 20.12.2019, близько 11 год. 25 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, повторно, незаконно збув ОСОБА_6 за 260 гривень дві таблетки білого кольору, які ззовні схожі на наркотичний засіб «метадон».

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомого майно, підозрюваному ОСОБА_5 належить: на праві приватної спільної часткової власності 1/3, квартира АДРЕСА_1 .

Покликаючись на наведене, а також, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, слідчий просить накласти арешт на майно, належне підозрюваному з метою забезпечення конфіскації, як виду покарання, а незастосування арешту може призвести до втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також слідчий зазначає, що враховуючи вищенаведені обставини, наявні достатні підстави для розгляду зазначеного клопотання без виклику осіб (їх представників), у володінні яких перебуває майно.

Клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України.

До початку судового засідання надійшла заява слідчого про розгляд клопотання без його участі, та про задоволення клопотання.

З урахуванням наведеного, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами і санкція яких передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, а тому арешт є необхідним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а незастосування арешту може призвести до його втрати.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: 1/3 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є підозрюваний ОСОБА_5 , шляхом заборони власнику вказаного майна, чи будь якій іншій особі розпоряджатися майном у будь який спосіб до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1