Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-в/641/12/2020 Справа №641/9027/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
інспектора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
секретаря - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення,-
В С Т А Н О В И В:
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування свого клопотання засуджена ОСОБА_5 посилається на те, що своє перебування в колонії вважає недоцільним, оскільки не отримує мінімальної заробітної плати, при цьому має сплачувати за боргами. Крім того, зазначила, що має малолітнього сина у відношенні якого, батьківських прав не була позбавлена та зобов`язана приймати участь у його вихованні. Також вважала, що покарання за вироком суду відбула.
Представник ДУ «Качанівська ВК (№ 54)» заперечувала проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особи, яка не довела свого виправлення. Крім того, в судовому засіданні представник колонії зазначила, що після надходження клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення до суду, до останньої Адміністрацією установи було застосовано два дисциплінарних стягнення, а саме - 11.12.2019 року за порушення правил внутрішнього розпорядку, за що останній оголошено попередження та 03.01.2020 року за завдання умисної шкоди майну установи, за що до засудженої застосовано догану.
Захисник засудженої-адвокат ОСОБА_4 , підтримала клопотання, подане її підзахисною та просила його задовольнити.
Засуджена подання про умовно-дострокове звільнення підтримала, просила задовольнити. З приводу призначеного вироком суду покарання зазначила, що свою провину у злочині, за який її було засуджено - визнає, проте, вказала, що в даному випадку виконувала свою роботу, тому не розуміла, що скоює злочин. Працювала в салоні гральних автоматів, аби забезпечувати свою дитину, вихованням якої на даний час займається її матір, яка потребує матеріальної допомоги.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , при цьому зазначила, що заява та Особова справа засудженої не містять відомостей, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення. В судовому засіданні засуджена до цього часу своєї провини фактично не визнала за вироком суду, яким її засуджено та не розкаялась у скоєному нею злочині. Як вбачається з Особової справи засудженої, остання має дисциплінарні стягнення, що свідчить про те, що засуджена не робить для себе належних висновків за вчинений злочин та накладені адміністрацією установи стягнення. Крім того, засуджена працевлаштована в ДУ «Качанівська ВК («№54»), проте характеризується задовільно. Таким чином, прокурор вказала, що засуджена ОСОБА_5 не довела свого виправлення.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів Особової справи, ОСОБА_5 засуджена 17.02.2017 року вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12.02.2015 року за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України до 170 000 гривень з конфіскацією грального обладнання.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18.01.2017 року замінено покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12.02.2015 року на покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців 4 дні, яка залишена без змін Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області.
Початок строку 02.03.2017 року, кінець строку 06.08.2020 року. Станом на 14.01.2020 року відбута частина строку складає 02 роки 10 місяців 12 днів, не відбута частина строку 06 місяців 22 дні.
Відповідно до характеристики державної установи «Качанівської виправної колонії № 54» від 16.10.2019 року, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі, остання знаходиться з 02.03.2017 року. Під час перебування в Новгород-Сіверській установі ВК (№ 31) характеризувалась посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мала. З 10.04.2017 року по 07.05.2018 року відбувала покарання в ДУ «Качанівська ВК (№ 54), де стягнень не мала, заохочувалась один раз з метою стимулювання правослухняної поведінки. З 07.05.2018 року по 08.05.2018 року перебувала у «Харківській установі виконання покарань (№ 27)», де характеризувалась негативно, мала одне дисциплінарне стягнення за порушення режиму тримання, заохочень не мала. З 08.05.2018 року по 14.05.2018 року перебувала у Київському слідчому ізоляторі, де характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. З 09.07.2018 року відбуває покарання в ДУ «Качанівська ВК (№ 54)», де порушувала режим тримання, за що має діюче дисциплінарне стягнення. В установі працевлаштована підсобним робітником з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно, але потребує контролю з боку адміністрації установи. Порушень привал техніки безпеки не допускає. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, але активної участі у їх реалізації не проявляє. Підтримує зв`язки з матір`ю, сином шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки, стосунки задовільні. Рішенням комісії виправної колонії від 28.11.018 року в зміні умов тримання відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Крім того, рішенням комісії від 19.06.2019 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Згідно вироку Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12.02.2015 року вину у скоєному злочині не визнала, має майновий позов на суму 1016 грн. 24 коп.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджена мала 1 заохочення та 2 стягнення, одне з яких на даний час не знято та не погашено.
З витягу з протоколу № 31 засідання комісії ДУ «Качанівська ВК (№54)» від 16.10.2019 року вбачається не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 , як особи, яка не довела своє виправлення. Повторно розглянути питання про можливість умовно-дострокового звільнення не раніше ніж через 6 місяців.
Згідно рапортів начальника відділення від 28.12.2018, 29.03.2019, 03.10.2019 року(а.с.117,147, 182), ОСОБА_5 , в тому числі у ІІ кварталі 2019 року - характеризується з посередньої сторони. У виробництві установи не працевлаштована, неодноразово порушувала режим тримання, має дисциплінарне стягнення, яке не погашено у встановленому законом порядку, заохочувалась один раз з метою стимулювання правослухняної поведінки. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. До виконання з благоустрою установи та відділення відноситься не завжди сумлінно, виконує роботи під контролем адміністрації установи. Порушень техніки безпеки не допускає. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх тільки під контролем адміністрації. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, з метою отримання поблажливості. Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як витікає зі змісту вказаної статті кримінального закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у кожному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
Розв`язуючи дане клопотання, суд виходить з того, що згідно положень закону, умовно-дострокове звільнення засудженого можливе за обов`язкової і одночасної наявності для цього підстав і умов саме в їх сукупності, в тому числі - не тільки щодо фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного судом покарання, а й виправлення засудженого.
Враховуючи, що засуджена до цього часу свою провину у вчиненому злочині фактично не визнала, також, враховуючи дані, що характеризують особу засудженої, її поведінку протягом відбування покарання, зокрема, що остання намагається стати на шлях виправлення, має дисциплінарне стягнення, яке не знято та не погашено у встановленому законом порядку, крім того має одне заохочення, встановлене з метою стимулювання правослухняної поведінки. А також, суд враховує пояснення представника ДУ «Качанівська ВК (№ 54)», надані в судовому засіданні, яка доповнила характеристику засудженої та зазначила, що після надходження до суду клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, до останньої Адміністрацією установи було застосовано два дисциплінарних стягнення.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що всі вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженої, стійке становлення її на шляхи виправлення, усунення з її психіки порочних нахилів, що сприяли вчиненню злочину, та одночасне прищеплення їй таких поглядів і звичок в дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Таким чином, засуджена ОСОБА_5 на даний час не довела свого виправлення, а також факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок досягнення цілей покарання в процесі його відбування, а тому, до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_5 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженою та представником Качанівської ВК № 54 у той же строк з дня отримання копії ухвали.
Копію ухвали, негайно, після її проголошення направити засудженій та начальнику Качанівської ВК № 54. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя- ОСОБА_1