ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/497/20

25 березня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костопіль, Костопільського району, Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, неодруженої, непрацюючої, освіта базова середня, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , 26.01.2020 року, в період часу з 10 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та з метою власного матеріального збагачення, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Lenovo A1010a20», чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 1200 грн. Викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 лютого 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 27 лютого 2020 року сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також розмір шкоди, завданої злочином. Згідно угоди про примирення ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала вину у зазначеному злочині та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілої ОСОБА_5 за скоєне нею кримінальне правопорушення.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні попросила вибачення у потерпілої ОСОБА_5 за скоєне нею кримінальне правопорушення та запевнила суд, що більше такого вчиняти не буде.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між сторонами угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 475, 476 КПК України, ч. 1 ст.185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 27 лютого 2020 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні щодо останньої, яку обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Lenovo A1010a20» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутим по належності.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1