Справа № 199/6540/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001342 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, яке підтримав потерпілий.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання обвинуваченій, у разі визнання останньої винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи особливу тяжкість злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду та вчинити інший злочин, здійснювати тиск на свідків. Ці обставини, у свою чергу, можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_8 проти клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, проти якого заперечували прокурор та потерпілий.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

За даним кримінальним провадженням суд враховує, що у відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи, а підставою для продовження дії запобіжного заходу є наявність обвинувального акта, відповідно до якого вона продовжує обвинувачуватися у вчиненні умисного вбивства людини, за що законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що остання обвинувачуються у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи умисному вбивстві, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на думку суду, вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).
При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, про що йдеться в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 є резонансним та привертає увагу суспільства.
Тобто, суд вважає, що продовження тримання обвинуваченої під вартою в даному провадженні є виправданим, оскільки, до даної справи наявна прискіплива увага з боку сторонніх спостерігачів, яка на думку суду, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.
Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, приймаючи до уваги, що обвинувачена не має міцних соціальних зв`язків, не працювала та не має на утриманні дітей, непрацездатних осіб, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання останньої винуватою у кримінальному правопорушенні, ОСОБА_8 , перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду.

Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
В свою чергу, викладені обставини вказують на недостатність застосування ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При продовженні строку дії запобіжного заходу, суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_8 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останньої не надходило.
Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченій запобіжного заходу, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченій, відомості про її соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченої, її майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченої в сукупності із обсягом пред`явленого їй обвинувачення та встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.331,369-372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровська - у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто 20 червня 2020 року включно.
Відмовити стороні захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілому для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

------------------- ----------------------------- ------------------------

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2