Справа № 182/4622/18
Провадження № 1-кп/0182/304/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2018 № 0001441 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, із середньою освітою, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 03.05.2018 приблизно о 16.00 год. знаходився в гостях у ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з дивану викрав мобільний телефон «TWOE» модель Е 500 А, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 274 станом на 03.05.2018 становить 1 300 грн., в якому була сім-картка мобільного оператору «МТС» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1 300 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що 03.05.2018 в післяобідній час біля 9-ти поверхового будинку по вул. Барнаульській він познайомився з потерпілою. З ними була ще його тодішня співмешканка ОСОБА_6 . Потерпіла запропонувала їм разом випити. Вони скинулися грошима і купили 2 пляшки горілки. Одну пляшку випили на вулиці, потім потерпіла запропонувала зайти до неї у квартиру і там допити горілку. Вони прийшли до потерпілої. Він сидів у кімнаті, а жінки на кухні готували закуску. На дивані він побачив телефон потерпілої, забрав його і заховав у кишеню. Потім, коли вони вживали алкогольні напої, прийшла жінка, як він зрозумів, сусідка потерпілої і вигнала їх з ОСОБА_7 . Про те, що він вкрав телефон, ніхто не бачив. Цього ж дня він заклав телефон у ломбард, отримані гроші витратив на спиртне. У вчиненому він кається. Жалкує про свою поведінку, в тому числі у тому, що він не з`являвся у суд. Тоді він почав зловживати алкогольними напоями, не мав роботи. Зараз він неофіційно працює, обіцяє оплатити потерпілій збитки.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви, просить проводити судовий розгляд справи за її відсутності. Цивільний позов заявляти не буде. Покарання просить призначити на розсуд суду.
Крім показань обвинуваченого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001441:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.05.2018 потерпілої ОСОБА_5 , у якому вона вказує, що в період з 03.05.2018 до 10.05.2018 невідома особа шляхом вільного доступу викрала належний їй телефон «TWOE» модель Е 500 А. (а.п. 10);
-фото коробки викраденого мобільного телефону «TWOE» модель Е 500 А» (imei мобільного телефону НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) (а.п. 16);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2018, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як хлопця на ім`я ОСОБА_8 , який 03.05.2018 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 знаходився у неї у гостях. Упізнає за сукупністю ознак: формою обличчя, очей, великим носом, губами (а.п. 17-20);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2018, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_10 , як дівчину на ім`я ОСОБА_6 , яка 03.05.2018 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 знаходилася у неї у гостях. Упізнає за сукупністю ознак: формою обличчя, очей, носу, губ, зачіскою (а.п. 21-24);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як хлопця на ім`я ОСОБА_8 , який 03.05.2018 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 знаходився у гостях у її подруги ОСОБА_5 , після чого зник телефон подруги. Упізнає за сукупністю ознак: формою обличчя, носу губ, зачіскою (а.п. 27-30);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_10 , як дівчину на ім`я ОСОБА_6 , яка 03.05.2018 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 знаходилася у її подруги ОСОБА_5 , після чог7о зник телефон. Упізнає за сукупністю ознак: формою обличчя, очей, носу, губ, зачіскою (а.п. 31-34);
-листом № 1201/5 від 31.05.2018 ПТ «Ломбард «Гроші Тут», відповідно до якого ОСОБА_3 03.05.2018 закладав до ломбардного відділення ПТ мобільний телефон «TWOE» модель Е 500 А, imei мобільного телефону НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.п. 37)
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 274 від 11.06.2018, відповідно до якого середня ринкова вартість мобільного телефону «TWOE» модель Е 500 А» станом на 03.05.2018 складає 1 300,00 грн. (а.п. 42-45);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2018, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_3 на місці показав та розповів обставини вчиненої крадіжки телефону, а присутня при цьому потерпіла підтвердила вказані ним обставини (а.п. 56-59).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яким він обвинувачується.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.). Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості (ч. 1 ст. 185 КК України).
Також суд враховує обставини справи; особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимості (а.п. 72), є працездатною особою, але ніде офіційно не працює. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 77). Не одружений, на утриманні нікого не має. Не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 75-76).
Також суд враховує неналежну поведінку обвинуваченого під час перебування справи у суді, оскільки, після проведення підготовчого судового засідання обвинувачений перестав з`являтися до суду, змінив місце проживання, не повідомивши про це суд, тому був оголошений у розшук. Однак, після того, як він був розшуканий і доставлений до суду, де надав розписку про наступну явку до суду, знову не з`явився у судове засідання і знову був оголошений у розшук. Крім того, не зважаючи, що з моменту вчинення злочину пройшло майже 2 роки, він не вжив жодних заходів щодо відшкодування шкоди потерпілій.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно обрати у виді арешту, зазначене покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім. Підстав для застосування ст.. 69 КК України суд не вбачає, оскільки збитки фактично не відшкодовані. Ст. 75 КК України до покарання у виді арешту не застосовується.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази по справі відсутні.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речові докази по справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1