УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/8882/17

Провадження №: 1-кс/755/819/20

"18" лютого 2020 р.

м. Київ

слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , про встановленнях розумних строків у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових 04.06.2017 за № 0007762, установила :

Суть питання, що вирішується ухвалою

ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , звернувся з даним клопотанням, в порядку ст.ст. 28, 114 КПК України, про встановлення розумних (процесуальних) строків у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2017 за № 0007762, а саме просить встановити слідчому та прокурору строк в 14 днів для проведення усіх необхідних слідчих дій із арештованою квартирою та прийняття протягом 30 календарних днів одного із рішень регламентованих ст. 283 КПК.

Звернення умотивоване тим, що указане провадження, на думку заявника, здійснюється тривалий час з порушенням розумних строків регламентованих ст. 28 КПК.

Позиція сторін

ОСОБА_4 у судовому засіданні дане клопотання підтримав просив задовольнити з передумов наведених в останньому.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував протии задоволення указаного клопотання, з огляду на норми ст.ст. 28, 114, 223, 228 КПК, так як дій, які просить учинити заявник не містять у собі процесуальних строків, як наслідок у їх межах не можливо визначити граничний (розумний) строк.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, тож слідча суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26, 114 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду клопотання по суті у їх відсутність.

Мотиви, з яких слідча суддя виходила при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі фактичних обставин установлених з цього питання
Слідча суддя заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є у т.ч. забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Так, як під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України).

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При цьому, способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

Згідно ст. 26 КПК слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.

Так, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом (ч. 6 ст. 28 КПК України).

Однак, з урахуванням того, що відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції).

Та того, що розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України).

У цій ситуації, у порядку ст. 28 КПК, заявник порушив питання про учинення дій, які не віднесені до кола питань слідчого судді, так як прийняття одного із рішень регламентованих ст. 283 КПК перебуває у полі компетенції, згідно ст.ст. 36, 40 того ж Кодексу, слідчого та прокурора, як і питання арештованого майна, доля якого урегульовується у порядку ст.ст. 100, 170, 174 КПК прокурором або ж слідчим суддею однак за зверненням уповноважених на те осіб (скасувати арешт з майна з власної ініціативи слідчий суддя змоги не має). Тим паче, що, як уже зазначалося, способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Аналізуючи дане питання порушене заявником через призму положень ст. 114 КПК слідча суддя, зауважує таке.

Згідно ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

З урахуванням того, що, згідно ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

При цьому, КПК України містить низку норм, які чітко закріплюють прямі вказівки на строки, протягом яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення або вчиняти процесуальні дії. У випадках якщо норми КПК України не містять прямих указівок на строки їх проведення або вчинення чи закріплюють відповідні граничні строки, прокурор, слідчий суддя, суд з урахуванням обставин, установлених під час відповідного кримінального провадження, має право встановлювати конкретні процесуальні строки.

Процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, мають право встановлювати прокурор, слідчий суддя та суд. В окремих випадках процесуальні строки можуть установлюватися й іншими суб`єктами.

Процесуальні строки встановлюються прокурором, слідчим суддею, судом для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку.

При встановленні процесуальних строків прокурор, слідчий суддя, суд повинні враховувати: 1) граничні строки вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, передбачені КПК України; 2) обставини, встановлені під час відповідного кримінального провадження; 3) достатність часу для вчинення учасником кримінального провадження відповідних процесуальних дій або прийняття ним процесуальних рішень; 4) відсутність перешкод реалізації права на захист.

Тобто, ця стаття передбачає, що процесуальні строки встановлюються прокурором, слідчим суддею, судом у межах граничного строку та не можуть їх перевищувати. Граничним строком є максимально допустима тривалість відповідного процесуального строку, встановлена КПК України або відомчим підзаконним нормативним актом. Наприклад, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, які складають зміст особистого зобов`язання як запобіжного заходу, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Також, ця стаття закріплює гарантії забезпечення прав учасників кримінального провадження при встановленні прокурором, слідчим суддею, судом процесуальних строків: 1) процесуальні строки мають бути достатніми для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень; 2) процесуальні строки не повинні перешкоджати реалізації права на захист. Водночас закон зобов`язує прокурора, слідчого суддю, суд при встановленні процесуальних строків забезпечувати не лише приватні, а й публічні інтереси. Наприклад, закріплюючи граничні строки повідомлення прокурором або за його дорученням слідчим осіб, щодо яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, про факт і результати їх проведення, ч. 2 ст. 253 КПК України передбачає, що конкретний час повідомлення визначається з урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

У цій ситуації, Закон № 2548-VIII від 18.09.2018 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» чинний з 04.11.2018.

Пункт 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» указує, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Закон № 2147-VIII від 03.10.2017 чинний з 29.11.2017 (набрання чинності окремими положеннями) та з 15.12.2017 в цілому. В дію зміни введені через три місяці після набрання чинності, тобто з 16.03.2018.

Відомості до ЄРДР у цьому провадженні унесені 04.06.2017, тобто до введення в дію Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, з огляду на, що його норми не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до цієї справи.

Відповідно не підлягає застосуванню і ст. 219 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 щодо строків розслідування проваджень, яка в діючій редакції регламентує, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину Частина перша статті 219 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону.

До даних правовідносин підлягає застосуванню ст. 219 у попередній редакції, що діяла до введення в дію Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 та передбачала, що досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Тобто, ст. 219 КПК України у попередній редакції, яка підлягає застосуванню, в цій ситуації, передбачала початок обрахування строку з моменту повідомлення певній особі про підозру, однак у цій ситуації, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялося.

Відповідно і неможливо говорити про наявність у ній граничного строку. Такий строк виник би у справі з моменту повідомлення певної особи про підозру.

Як наслідок, і питання прийняття рішень визначених ст. 283 КПК до моменту повідомлення певній особу про підозру не містить граничних строків.

Не містить у собі КПК і строків застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апріорі, даний Кодекс регламентує, що указане питання врегульовується у порядку його ст. 174.

При цьому, у порядку ст. 114 Кодексу слідчий суддя має право для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження, а цей Кодекс не містить граничних строків для указаних дій про які клопоче заявник, з огляду на що через відсутність у нормах законодавства чітко визначеного такого типу строку позбавляє слідчого суддю в його межах визначити той чи інший процесуальний строк.

Питання дотримання вимог КПК України щодо розумних строків може бути проаналізоване тільки, у порядку ст. 308 КПК України, що, зокрема, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. І, у порядку ст. 303 того ж Кодексу, саме рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків уже може бути оскаржено до слідчого судді у межах строків передбачених ст. 304 наведеного Кодексу.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідча суддя розглянувши клопотання, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання заявника не може бути задоволене, як дійсне у порядку ст.ст. 28, 114 КПК України.

Керуючись ст.ст. 28, 114, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя постановила :

у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , про встановленнях розумних строків у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових 04.06.2017 за № 0007762, відмовити.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 16:35 год. 21.02.2020.

Слідча суддя ОСОБА_6