Ухвала
про залишення скарги без руху
15 червня 2020 року

м. Київ
справа № 194/665/19
провадження № 51- 2538 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень, в тому числі з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, посилається на неповноту судового розгляду, просить скасувати зазначені судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У п.4 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, захисник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Враховуючи зміст касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 хоча й зазначив про перегляд судових рішень з підстави істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та посилається на положення статей 23, 95, 349, 405 КПК, однак не вказав, які саме норми КПК були порушені судами обох інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень.
При цьому, захисник посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Крім того, відповідно до вимоги ч. 3 ст. 427 КПК скаржник не зазначив у скарзі про його участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження за касаційною скаргою.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3