Справа № 520/759/19
Провадження № 1-кс/947/1529/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «МТБ Банк» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0006103 від 10.07.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заявника про часткове скасування арешту майна, в якому заявник, посилаючись на викладені в клопотанні обставини, просить скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Заявник в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання зазначивши, що арешт накладався саме з метою запобігання подальшого незаконного відчуження іпотечного майна Пат «МТБ БАНК. Проте, в результаті реалізації зазначеного майна в межах процедури примусового виконання рішення суду про стягнення боргу, Банк реалізував своє право іпотекодержателя та набув право власності на зазначене майно на законних підставах. Тобто заявник зазначає, що потреба в застосуванні зазначеного арешту у подальшому відпала.

Прокурор в судовому засіданні фактично не заперечував проти клопотання заявника.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників, вважаю вимоги клопотання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Згідно із ч.6, ч.7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вивчивши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «МТБ Банк», встановлено, що СВ ГУМВС України в Одеській області проводить досудове слідство по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006103 від 10.07.2014 року.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 28 жовтня 2015 року, слідчим суддею накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження зазначеного майна. Арешт на майно накладався з метою збереження речового доказу та з метою забезпечення можливості конфіскації майна.

При прийнятті вказаного рішення судом було враховано той факт, що зазначене нерухоме майно було об`єктом кримінального правопорушення, тобто має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, а тому захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є розумним та співмірним, тощо.

З огляду на викладене, суд, приходить до висновку що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «МТБ Банк» не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в клопотанні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні заходу, а саме арешту, накладеному на вказане майно, відпала потреба.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно ухвалою від 28.10.2015 року. Даною ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 28.10.2015 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яке було об`єктом кримінального правопорушення і має ознаки речового доказу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при ухваленні Приморським районним судом міста Одеси від 28.10.2015 року, слідчим суддею обґрунтовано враховано, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що арештоване майно, може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та використання його як доказів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «МТБ Банк», не довів, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту, накладеному на вказане майно, відпала потреба.

Крім того, слідчий суддя вважає, що зміна власника під час накладеного арешту в рамках кримінального провадження не є підставою для скасування такого арешту у кримінальному провадженні досудове розслідування якого триває.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «МТБ Банк» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0006103 від 10.07.2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1