Справа № 169/554/19
Провадження № 1-кп/169/39/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні дві неповнолітні дитини, непрацюючого, судимого:

-29 листопада 2011 року Турійським районним судом Волинської області за частиною першою статті 185 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік на підставі статтей 75, 76, 104 КК України,

-27 грудня 2012 року Турійським районним судом Волинської області за частиною третьою статті 185 КК України із застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільненого від відбування покарання ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 11 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, ОСОБА_5 , будучи батьком ОСОБА_6 та маючи обов`язок по його утриманню, з листопада 2018 року до червня 2019 року включно злісно ухилявся від сплати аліментів у визначеному зазначеним судовим рішенням розмірі, внаслідок чого у нього станом на 01 липня 2019 року утворилась заборгованість зі сплати цих аліментів в сумі 11 100 гривень, що складає значно вищу суму ніж сукупна сума виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що він знав про стягнення з нього аліментів та обов`язок їх сплачувати, однак, через відсутність регулярного заробітку станом на 01 липня 2019 року у нього утворилась заборгованість зі сплати цих аліментів в сумі 11 100 гривень.

У вчиненому ОСОБА_5 щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що загальна сума заборгованості ОСОБА_5 зі сплати на її користь аліментів дійсно складає 11 100 гривень, так як обвинувачений з листопада 2018 року до липня 2019 року зовсім не сплачував їх. Щодо призначення останньому виду та міри покарання покладається на розсуд суду.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, і кваліфікує такі його дії як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить рецидив злочинів.

Також суд враховує і те, що ОСОБА_5 є здоровою працездатною особою, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не працює, до кримінальної відповідальності притягається вже не вперше.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів в цьому випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, а саме у виді громадських робіт, оскільки він не має офіційного місця роботи та зареєстрованого джерела доходу, однак, є працездатним.

Керуючись частиною третьою статті 349, статтями 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий