Справа № 692/234/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000105, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Безбородьки Драбівського району Черкаської області, українки, громадянки України, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , з вищою освітою, депутата Безбородьківської сільської ради VІІ скликання Драбівського району Черкаської області, одруженої, інваліда ІІІ групи, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2005 року народження, раніше несудимої,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_3 відповідно до постанови Безбородьківської сільської виборчої комісії Драбівського району Черкаської області №44 є депутатом Безбородьківської сільської ради Драбівського району Черкаської області. Згідно з пп «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про запобігання корупції» депутат Безбородьківської сільської ради Драбівського району Черкаської області відноситься до категорії осіб уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до
01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, таким чином вона була зобов`язана щорічно подавати декларацію шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за минулий рік. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин
01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з
01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Отже, вона у період з 01.01.2018 по 01.04.2018 року, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме, депутатом Безбородьківської сільської ради VII скликання Драбівського району Черкаської області, яка зобов`язана була у порядку та в строк, передбачений Законом України «Про запобігання корупції», тобто до 00 годин 00 хвилин 01.04.2018 року подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2017 рік. Проте, вона, будучи обізнаною про вказаний обов`язок, маючи всі необхідні умови і реальну технічну можливість, достовірно знаючи про те, що в строк до 00 годин 00 хвилин 01.04.2018 року вона зобов`язана подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2017 рік, перебуваючи на території України у с. Безбородьки Драбівського району Черкаської області, у визначений законом строк з 00 години 00 хвилин 01 січня по
00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року та по теперішній час, умисно не подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2017 рік шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті "https://public.nazk.gov.ua". Вона ж, у період з 01.01.2019 по 01.04.2019 року, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме, депутатом Безбородьківської сільської ради VII скликання Драбівського району Черкаської області, яка зобов`язана була у порядку та в строк, передбачений Законом України «Про запобігання корупції» тобто до 00 годин 00 хвилин 01.04.2019 року подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2018 рік. Проте, вона, діючи повторно, будучи обізнаною про вказаний обов`язок, маючи всі необхідні умови і реальну технічну можливість, достовірно знаючи про те, що в строк до 00 годин 00 хвилин 01.04.2019 року вона зобов`язана подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2019 рік, перебуваючи на території України у с. Безбородьки Драбівського району Черкаської області, у визначений законом строк з 00 години 00 хвилин 01 січня по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року та по теперішній час, умисно не подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2018 рік шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті "https://public.nazk.gov.ua".
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ст. 366-1 КК України, а саме як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".

У даному кримінальному провадженні 28 лютого 2020 року між прокурором

ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана

ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ст.366-1 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрювана ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язалася: беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення; співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваній ОСОБА_3 за ст. 366-1 КК України - у виді громадських робіт строком 150 годин з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на 1 рік.

Крім того, прокурор та підозрювана ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_8 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачена ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавала.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ст. 366-1 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена

ОСОБА_3 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченою ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої

ОСОБА_3 , яка раніше несудима, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 .

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року покарання за ст. 366-1 КК України у виді громадських робіт строком 150 годин з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на 1 рік..
Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1