№ 336/1813/19
провадження № 1-кп/336/194/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003259 від 29.08.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працюючого ЗАТ «Запорізький абразивний комбінат», одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2017 року в період часу з 21 години 00 хвилин до 21 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_8 , умисно наніс останньому множинні удари руками і ногами в область голови та тулуба, спричинивши ОСОБА_8 , згідно висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №274/к від 01.08.2018 року: забій (набряк) лівого колінного суглобу з явищами синовіїту, який кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я; забої м`яких тканин правої половини обличчя, правої вушної раковини, правої лобної, скроневої та тім`яної областей, садна правої вушної раковини, які самі по собі кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження; закритий перелом шостого ребра зліва по передній паховій лінії, який кваліфікується, як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке спричинило тривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день; вторинні крововиливи у підкоркові ядра правої гемісфери великого мозку, стовбур та валик мозолистого тіла праворуч та по ходу намету мозочка із зміщенням ліворуч внутрішньомозкових структур, грубою компресією та дислокацією тіла правого бокового шлуночка та стінок третього шлуночка, розвитком лівобічного спастичного геміпарезу (паралічу лівої половини тіла), які при наявності первинної травми у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку правої лобної, скроневої та тім`яної долей з вираженою компресією кортикальних відділів, набряком кори, субкортикальних і перивентрикулярних відділів правої гемісфери великого мозку з субфальксіальним вклиненням (зміщенням під серповидний відросток) правої поясної звивини, призвели до коматозного стану та кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчиться смертю.

Після заподіяння ОСОБА_7 зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , останнього було госпіталізовано до КУ «ЗМКЛЕ та ШМД» ЗОР, де йому була надана медична допомога.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненому злочині визнав. По суті обвинувачення пояснив, що мешкає в квартирі АДРЕСА_3 . 28.08.2017 р., в вечірній час, вийшов з квартири, і почув сварку. Спустившись до першого поверху, зустрів сусідів, які сперечались з невідомим чоловіком та попрохали ОСОБА_7 вивести того з під`їзду. Між ним та ОСОБА_8 відбувся словесний конфлікт у формі нецензурної лайки, зміст якого зводився до того, що ОСОБА_9 вимагав ОСОБА_8 покинути приміщення. Результатом словесного конфлікту було те, що обвинувачений виштовхав потерпілого з під`їзду в спину. Не втримавшись на ногах ОСОБА_8 впав біля входу до під`їзду, та став висловлюватись на адресу ОСОБА_7 лайливими словами, образившись на які, обвинувачений наніс ОСОБА_8 декілька ударів в область голови. Наносив ще удари, але кількість їх не пам`ятає. Всі удари наносив потерпілому лише ногами. Не оспорюючи кваліфікації кримінального правопорушення, ОСОБА_7 зазначив, що внаслідок його дій не могло утворитись ушкодження на колінному суглобі у потерпілого. Цивільний позов, пред`явлений потерпілою, визнав.

Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні описаного вище кримінального правопорушення, визнаного судом доведеними.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.08.2017 р. (т.2 а.с.157-159), було оглянуто ділянку місцевості розташовану біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , під час огляду нічого не вилучалось.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 є її сином. Про обставини подій 28.08.2017 р. вона дізналась від сторонніх, оскільки син мешкав окремо. Як потерпілій стало відомо пізніше, син переплутав будинки та намагався потрапити до чужої квартири, під час чого був помічений сусідами. Далі, обвинувачений завдав ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, в результаті яких останній став інвалідом, визнаний недієздатним та догляд за сином здійснює саме вона. Підтримала цивільний позов, просила його задовольнити, та призначити ОСОБА_7 суворе покарання.

З висновку № 33/к від 01.03.2019 р. (т.1 а.с.199-218) судом встановлено, що механізм виникнення закритої внутрішньочерепної травми у ОСОБА_8 складається як мінімум з двох окремих травм, які розділені проміжком часу від 2 тижнів до 2-3 місяців (згідно результатів отриманих під час КТ-дослідження). Перша з них була більше масивною, імовірно супроводжувалась переломами кісток лицевого черепу і проявилася у вигляді поширеної субдуральної гематоми, яка охоплює лобову, тім`яну і скроневу частки мозку, здавлює і зміщує кору і підкоркові структури справа наліво, викликала розлади гема- та ліквородинаміки. Повторна (друга травма 28.08.2017 р.) була менш значною за своєю енергією, про що свідчать відсутність значних ушкоджень м`яких тканин голови, переломів кісток черепа, а також відсутність типових первинних вогнищ забоїв головного мозку. Вона послугувала пусковим моментом виникнення вторинних крововиливів у речовини головного мозку, зміненого під впливом попередньої важкої внутрішньочерепної травми, з клінічними проявами коматозного стану. В даному випадку, неможливо розділити травму головного мозку за об`ємом травмування зі сторони структур головного мозку та визначити їх зміни за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, так як відсутні буть-які медичні дані про характер, об`єм, дату, механізм та наслідки первинного травмування головного мозку, часткові прояви якого відображені при КТ-обстеженні (хронічне захворювання, зловживання алкоголем та ін.), та анамнез хвороби після первинного травмування, а саме наявність лікування, самостійного чи спеціалізованого, наявність якого могло суттєвим чином позначитись на об`ємі розвитку післятравматичних змін.

Згідно висновку експерта № 33/к від 05.03.2019 р. (т.1 а.с.219-238), згідно даних наданих медичних документів у ОСОБА_8 були наявні «давня» внутрішньочерепна травма, у вигляді хронічної правосторонньої субдуральної гематоми, а також «застарілі» переломи правої виличної дуги, носової перегородки та кісток носа зі зміщенням уламків, які утворились у нього задовго (в проміжок часу від 2 тижнів до 2-3 місяців) до надходження його до стаціонару. При надходженні ОСОБА_8 до стаціонару 28.08.2017 р., були виявлені «свіжі» тілесні ушкодження: забої м`яких тканин правої половини, правої вушної раковини, лобної ділянки праворуч, скроневої та тім`яної областей, садна правої вушної раковини; закритий перелом 6-го ребра зліва по передній паховій лінії; забій (набряк) лівого колінного суглобу з явищами синовіїту, які вказують на те, що ОСОБА_8 було спричинено не менше ніж по одному травматичному впливу твердими тупими предметами, які припали в ділянки голови зправа, лівого колінного суглобу та лівої половини грудної клітки. Травматична дія твердим тупим предметом 28.08.2017 р. в ділянку голови ОСОБА_8 , у якого вже наявна «давня» внутрішньочерепна травма, ускладнила перебіг останньої, сприяла утворенню у нього вторинних крововиливів у підкоркових структурах мозку, виникнення дислокаційного синдрому, що призвели до коматозного стану потерпілого та розвитку у нього лівобічного спастичного геміпарезу (параліча лівої половини тіла). За даними «протоколу допиту підозрюваного», 28.08.2017 р. мали місце два варіанти травматичних дій твердими тупими предметами в ділянку голови потерпілого ОСОБА_8 : падіння потерпілого з вертикального (чи близького до нього положення), з ударом головою об площину; травматична дія твердим тупим предметом, з обмеженою травмуючою поверхнею в ділянку голови потерпілого. Пошкодження в ділянці голови у ОСОБА_8 , які були виявлені при надходженні його до стаціонару, могли утворитися як в результаті першого, так і в результаті другого варіантів травмування, так і в результаті сукупності травматичних дій твердими предметами при першому та другому варіантах травмування потерпілого. Виявлені у потерпілого ОСОБА_8 закритий перелом 6-го ребра по лівій передній паховій лінії, а також забій (набряк) лівого колінного суглобу з явищами синовіїту ніякого впливу на перебіг внутрішньочерепної травми не мали.

Згідно висновку експерта № 274/к від 22.10.2018 р. (т.1 а.с.180-198), враховуючи, що на тлі проявів раніше перенесеної черепно-мозкової травми (давністю від 2 тижнів до 2-3 місяців), 28.08.2017 р. ОСОБА_8 отримав: забої м`яких тканин правої половини, правої вушної раковини, лобної ділянки праворуч, скроневої та тім`яної областей, садна правої вушної раковини; закритий перелом 6-го ребра зліва по передній паховій лінії; забій (набряк) лівого колінного суглобу з явищами синовіїту. Первина травма, у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку правої лобної, скроневої та тім`яної долей з вираженою компресією кортикальних відділів, набряком кори, субкортикальних і перивентикулярних відділів правої гемісфери великого мозку з субфальксіальним вклиненням (зміщенням під серповидний відросток) правої поясної звивини з подальшим, після додатково відносно незначного травматичного впливу, вторинними крововиливами у підкоркові ядра правої гемісфери великого мозку, стовбур та валик мозолистого тіла праворуч та по ходу намету мозочка із зміщенням ліворуч внутрішньомозкових структур, грубою компресією та дислокацією тіла правого бокового шлуночка та стінок третього шлуночка, розвитком лівобічного спастичного геміпарезу (параліч лівої половини тіла) у ОСОБА_8 , які призвели до коматозного стану, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Закритий перелом 6-го ребра зліва по передній паховій лінії у ОСОБА_8 кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке спричинило тривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день. Забій (набряк) лівого колінного суглобу з явищами синовіїту у ОСОБА_8 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я. Забої м`яких тканин правої половини обличчя, правої вушної раковини, правої лобної, скроневої та тім`яної областей, садна правої вушної раковини самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ізольовані закриті переломи дуги правої виличної кістки, кісток носу та носової перегордки (без урахування ЧМТ) як у сукупності, так і незалежно один від одного кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Вищезазначені ушкодження утворились за механізмом тупої травми та могли бути отримані під час ударів тупими предметами або під час ударів об такі. Враховуючи локалізацію ділянок розташування тілесних ушкоджень, для їх утворення потрібно не менше, ніж 5 ударно-травматичних впливів. Не виключається можливість утворення ушкодження лівого колінного суглобу під час падіння. Приймаючи до уваги морфологічний опис тілесних ушкоджень, комісія дійшла висновку, що вони не несуть інформації про значні розбіжності у часі.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що ОСОБА_11 є її сусідом. Влітку 2017 р. знаходилась вдома, коли зателефонувала сусідка і повідомила, що якийсь чоловік намагається відчинити квартиру АДРЕСА_4 . Коли вона та ОСОБА_12 спустились на перший поверх, там знаходився ОСОБА_8 , під час спілкування з яким з`ясувалось, що він помилився будинками і вважав квартиру, до якої намагався потрапити, своєю. Коли підійшов ОСОБА_11 , у них з ОСОБА_8 сталася сварка, під час якої тілесних ушкоджень ніхто не наносив. ОСОБА_11 виштовхав потерпілого з під`їзду, після чого вони пішли додому. Через деякий час, їй зателефонувала сусідка і повідомила, що ОСОБА_11 б`є ОСОБА_8 . ОСОБА_10 визирнула у вікно, і побачила, як обвинувачений наносить удари потерпілому, який знаходився на землі, в область голови ногами. Після чого свідок пішла викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_12 надала свідчення про те, що мешкає в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 є її сусідом. Наприкінці серпня 2017 р. їй зателефонувала сусідка та повідомила, що невідомий намагається проникнути до квартири АДРЕСА_4 . Коли ОСОБА_12 спустилась на перший поверх, виявила там чоловіка, який як їй здалося перебував у стані сп`яніння, і стверджував, що мешкає в квартирі АДРЕСА_4 . В цей час підійшов ОСОБА_9 , у якого з ОСОБА_8 стався конфлікт, під час якого обвинувачений схопив потерпілого за одяг та виштовхав в під`їзду. На вулиці вона стала між обвинуваченим та потерпілим і попрохала ОСОБА_7 не чіпати ОСОБА_8 . Після чого пояснила потерпілому куди йому необхідно йти, щоб потрапити додому і повернулась до квартири. Через деякий час вийшла на кухню, і почула на вулиці голос ОСОБА_9 , визирнувши у вікно, нікого помітила, але почула як хтось кричав «не бий його по голові». Коли вдруге визирнула у вікно, побачила, як ОСОБА_7 наносить удари в область голови лежачому на землі ОСОБА_8 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 (т.2 а.с.16-22), свідок надавала покази, які не мають суттєвих відмінностей від тих, які надано в судовому засіданні.

Відповідно до висновку експерта № 579/к від 14.01.2019 р. є посилання на висновок експерта № 274/к від 01.08.2018 р. та дані протоколу допиту свідка ОСОБА_12 і зазначено, що судово-медичних даних, які б дозволили відповісти на запитання слідчого, поставлені в постанові про призначення комісійної судово-медичної експертизи, в розпорядженні комісії експертів немає у зв`язку з неінформативністю показань свідка ОСОБА_12 та пошкодженням звукового відеофайлу CDR-диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 05.01.2018 р. (1 а.с.173-179).

Згідно висновку експерта № 580/к від 14.01.2019 р. «висновок № 274/к від 01.08.2018 р. відомо, що на тлі проявів раніше перенесеної черепно-мозкової травми (давністю від 2 тижнів до 2-3 місяців), ОСОБА_8 , отримав: забої м`яких тканин правої половини, правої вушної раковини, лобної ділянки праворуч, скроневої та тім`яної областей, садна правої вушної раковини; закритий перелом 6-го ребра зліва по передній паховій лінії; забій (набряк) лівого колінного суглобу з явищами синовіїту. Таким чином, є п`ять основних ділянок травматичних впливів тупими предметами, а саме: лобна ділянка праворуч, права скронева та тім`яна області; проекція 6-го ребра зліва по передній паховій лінії; ділянка лівого колінного суглобу. З урахуванням даних відеозапису та протоколу проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 р. за участю свідка ОСОБА_13 , а також беручи до уваги дані протоколу її додаткового допиту, комісія експертів вважає, що показання дані свідком, а саме «…выглянув из окна увидела, что Руслан лежал на земле, на спине, лицом вверх, лицо закрывал руками, при этом Алексей, стоявший слева от парня, ….наносил удары обутой ногой (при этом показала нанесение ударов в левую боковую поверхность туловища, а именно в проекцию 6-7 ребер слева по передней подмышечной линии). ОСОБА_14 нанес несколько ударов кулаком руки в область лица, а ногой в проекцию «левого виска и левого уха…Алексей наносил удары поочередно обеими руками по голове (больше 10 ударов) и поочередно ногами в область грудной клетки по передней и боковой поверхности» не протирічить висновку № 274/к від 01.08.2018 р. за локалізаціює ушкоджень на голові та лівій половині грудної клітки у ОСОБА_8 та відповідають механізму утворення виявлених тілесних ушкоджень, місцям і напрямку травмуючої сили ( удари руками і ногами) та розташуванню потерпілого відносно нападника (т.1 а.с.165-172).

Досліджені судом наведені докази узгоджуються між собою, стосуються події злочину, отримані у встановленому законом порядку, є належними, допустимими та такими, що в своїй сукупності послідовно і логічно підтверджують встановлені судом обставини вчинення злочину, які підлягають доказуванню, та винуватість ОСОБА_7 в його вчиненні.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини провадження в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який віднесений до категорії тяжких. ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше не судимий.

Відповідно до досудової доповідь у кримінальному провадженні, виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства може становити високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Разом з тим, на підставі досліджених висновків експертів встановлено, що травма, яку ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 28.08.2017 р. була менш значною за своєю енергією, ніж отримана потерпілим раніше, про що свідчать відсутність значних ушкоджень м`яких тканин голови, переломів кісток черепа, а також відсутність типових первинних вогнищ забоїв головного мозку і вона послугувала пусковим моментом виникнення вторинних крововиливів у речовини головного мозку, зміненого під впливом попередньої важкої внутрішньочерепної травми, з клінічними проявами коматозного стану.

Зваживши на вказані обставини кримінального провадження, дані про особу винного та наявні пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_15 без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, протягом якого він буде перебувати під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, отримувати у разі необхідності консультативну, психологічну та інші види допомоги, тобто комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки та формування соціально сприятливих змін особистості.
Призначення ОСОБА_7 покарання з іспитовим строком сприятиме також реалізації прав цивільного позивача на відшкодування спричиненої злочином шкоди.

Розглянувши цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 30 689,57 гривень та моральної шкоди у розмірі 300 000,00 гривень, завданої злочином, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.22, 23, 1167, 1168 ЦК України, особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, витрат, які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також втрат через фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст..1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів

Обвинувачений ОСОБА_7 заявлений цивільний позов визнав у повному обсязі.

Приймаючи до уваги те, що протиправні дії ОСОБА_7 , які виразились у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_8 та привели до тяжких наслідків, тому цивільний позов підлягає повному задоволенню шляхом стягнення вказаної суми з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 .

Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

Судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 матеріальну шкоду у сумі 30 689,57 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 моральну шкоду у сумі 300 000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1