Кримінальне провадження №629/1388/20
Номер провадження 1-кп/629/301/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000216 від 15.02.2020 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судимого,
за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -
встановив:

В період часу з 23-30 год. 13.02.2020 року до 05-00 год. 14.02.2020 року, ОСОБА_5 знаходячись з ОСОБА_4 в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку з останньою, в ході якої, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистих неприязних відносин, наніс потерпілій не менше 11 ударів руками та ногами по різних частинах тіла і голови, далі взявши у праву руку дерев`яну ніжку від стільця наніс ОСОБА_4 не менше 4 ударів по ногам та правій руці, після чого припинив свої дії та ліг спати. В результаті умисних дій, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців в правій навколоочній області поширюючись на весь протяг правої щоки, в області проекції тіла грудини, по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній, середній та нижній третинах, по зовнішній поверхні правого плеча у середній та ніжній третинах, по задній поверхні правого плеча у нижній третині поширюючись на розгинальну поверхню правого ліктьового суглобу, по розгинальній поверхні лівого передпліччя у верхній, середній та ніжній третинах, по тильній поверхні лівої кисті в області проекції 3-5-п`ясних кісток, по зовнішній поверхні лівого стегна у середній та ніжній третинах, по зовнішній, передній і задній поверхнях лівої гомілки у верхній та середній третинах, відкритий перелом нижньої третини правої ліктьової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/46-ЛЗ/20 від 05.03.2020 за ступенем тяжкості є: відкритий перелом нижньої третини правої ліктьової кістки - це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я, так як для зростання перелому необхідно більш ніж як 21 день, згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, синці - це легкі тілесні ушкодження, згідно пункту 2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

25.03.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.122 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України. Сторони дійшли саме до такого виду і міри покарання.
Відповідно до ст.473 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнає повністю.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше був засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.07.2005 року за ч.3 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік, звільненого від відбування покарання за постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.08.2006 року, у зв`язку із закінченням випробувального строку, має зняту і погашену в установленому законом порядку судимість, не працює, проживає цивільним шлюбом з потерпілою ОСОБА_4 за місцем реєстрації та проживання характеризується формально задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2005 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживанням алкоголю із шкідливими наслідками, знятий з обліку в 2008 році з покращенням.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.469,471 КПК України, вид та міра покарання, узгоджена між обвинуваченим та потерпілою, визначена у межах санкції ч.1 ст.122 КК України та не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, даних про особу підсудного і його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням принципу справедливості, суд приходить до висновку про наявність матеріально-правових і процесуальних підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та міри покарання.
Суд не застосовує обмежувальні заходи передбачені ст.91-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив домашнє насильство, враховуючи позицію та інтереси потерпілої ОСОБА_4 , оскільки остання проживає з обвинуваченим в цивільному шлюбі та намагається зберегти сім`ю.
Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в поряду ст.100 КПК України дерев`яну ніжку від стільця, яка знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, номер книги обліку речових доказів 733, порядковий номер 20/286 знищити.

Керуючись ст.ст.100,124,374-376,468,469,471,473,474,475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 25.03.2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нових злочинів та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 - не обирати.
Речові докази: дерев`яну ніжку від стільця знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1