Справа № 442/268/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/71/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.01.2020 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави.

Строк тримання під вартою вирішено рахувати з 20.35 год. 15.01.2020.
Визначено строк дії ухвали до 20.35 год. 16.03.2020 включно.
Визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України, в розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 405 400 (чотириста п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 405 400 (чотириста п`ять тисяч чотириста) гривень.
Роз`яснено, що у разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_7 звільнити з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває - без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава буде звертатися в дохід держави.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, а в разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то просить визначити розмір застави в межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, невмотивованою та прийнята з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

Зазначає, що при розгляді клопотання не доведено обгрунтованість підозри та існування ризиків, не доведено можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, тому вважає, що є всі підстави для застосування у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді просить скасувати ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. В разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить визначити розмір застави в межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 зазначає про можливість застосування домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Вважає, що такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить незаконний вплив на свідків, потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також вплив на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Вказує, що жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Крім того, зазначає про необгрунтованість визначення розміру застави, яка виходить за межі п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційних скарг, виступ прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційних скарг без задоволення, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й перевіривши матеріали судової справи та матеріали досудового розслідування, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження від 14 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 внесені відомості стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.
14 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що, 14.01.2020 року, близько 00 год. 00 хв., він повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом підбору ключа до врізного замка на вхідних дверях, проникли в будинок АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_12 , звідки таємно викрали майно останньої, а саме: гроші в сумі 1 000 гривень; золоті ювелірні вироби: чоловічу обручку, вагою 2 грами, чоловічу печатку з камінцями, вагою 4 грами, пару сережок дитячих у вигляді підкови з камінцями, вагою 2,5 грами, пару сережок, вагою 3,5 грами, пару сережок з камінцями у вигляді павука, вагою 5 грам, пару сережок у вигляді капель, вагою 3,5 грами, ланцюжок жіночий, вагою 5 грам, підвіску з квадратними каміннями, вагою 4 грами, підвіску у вигляді серця, вагою 1,5 грами, пару сережок у вигляді бантика з камінцем, вагою 4 грами, браслет жіночий з підвіскою у вигляді сердечка, вагою 3 грами, набір ключів, чемодан з електроінструментами, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 40 000 гривень.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою з визначенням застави, врахувавши при цьому: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість підозри, яку пред`явлено ОСОБА_7 , то слід зазначити, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 від 14.01.2020 року; протоколом огляду місця події зі схемою та фототаблицею до нього від 14.01.202 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 14.01.2020 року, протоколом затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від 14.01.2020 року, протоколом затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_10 від 14.01.2020 року, протоколом затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 від 14.01.2020 року, протоколом затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_11 від 14.01.2020 року, протоколом обшуку автомобіля марки «Lada Priora» (ВАЗ), д.н.з. НОМЕР_1 , від 14.01.2020 року, постановою про визнання предметів речовими доказами від 14.01.2020 року, протоколом допиту свідка заступника начальника СКП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка старшого оперуповноваженого СКП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 , постановою про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_15 .
Крім того, слід зазначити, що при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст. 9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Твердження сторони захисту про те, що слідчий суддя дійшов надуманого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім, тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу скасування судового рішення колегія суддів до уваги не бере. З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені ст. ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також те, що підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, є обґрунтованою, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.

З наведеним висновком слідчого судді погоджується колегія суддів, враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, наявність ризиків, які наведені в ухвалі слідчого судді.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя не врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , який відповідно до ст. 89 КК України несудимий та є сиротою, то колегія суддів вважає, що при обґрунтованій підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи ОСОБА_7 , повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.
Ураховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Уточнити: строк тримання під вартою рахувати з 04 год. 01 хв. 14 січня 2020 року; строк дії ухвали до 04 год. 01 хв. 14 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4