Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/151/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2020, якою частковозадоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000134 від 26.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_9 ,
власника майна ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2020частковозадоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000134 від 26.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України та накладено арешт на майно, а саме навантажувач марки «ПЕА-1,0», номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , що зареєстрований та перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , із забороною його розпорядження, на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, до прийняття рішення у кримінальному провадженні, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що постановою слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 26.03.2020, навантажувач марки «ПЕА-1,0», номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 визнаний речовим доказом, а тому у разі не накладення арешту на зазначене майно, його можуть пошкодити, знищити, використати, перетворити або відчужити.

В апеляційній скарзі власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити повністю і зобов`язати слідчого негайно повернути йому вищезазначене вилучене майно.

Вказує на те, що ухвала слідчого судді не містить об`єктивно з`ясованих обставин з підтвердженням належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що транспортний засіб є доказом у кримінальному провадженні та пов`язаний із злочинною діяльністю.

Так, при огляді місця події 25.03.2020 було встановлено, що причіп автомобіля марки «ЗІЛ-1ЗО», номерний знак НОМЕР_3 , був завантажений піском, причіп автомобіля «ЗІЛ-ММЗ» моделі «554М», номерний знак НОМЕР_4 , був завантажений піском та причіп автомобіля «ЗІЛ-ММЗ» моделі «45065», номерний знак НОМЕР_5 (не вказано, що був завантажений піском). 26.03.2020 вказані транспортні засоби визнано речовими доказами.

Однак пісок, що був завантажений у двох автомобілях, не визнано речовим доказом та не накладено на нього арешт, як на корисну копалину загальнодержавного значення.

Вказує і на те, що слідчий суддя в порушення вимог КПК України не зазначив, що слідчим не вказано у клопотанні про накладення арешту на пісок, який не визнано речовим доказом, хоча його виявлено під час огляду місця події. Також не зрозуміло, чому затримано третій автомобіль, так як не зазначено, що він був навантажений піском.

Ухвала слідчого судді не містить об`єктивно з`ясованих обставин з підтвердженням належними та допустимим доказами, які б свідчили про те, що пісок є доказом у кримінальному провадженні та пов`язаний із злочинною діяльністю. Предметом злочину є лише корисні копалини загальнодержавного значення. А це - горючі копалини (газ, нафта, вугілля), метали (чорні, кольорові, рідкіснометалеві, благородні, розсіяні, рідкісноземельні, радіоактивні), неметали (різноманітна сировина, наприклад, хімічна, абразивна, скляна та фарфорово-фаянсова, для облицювальних матеріалів), води (підземні, поверхневі), інертні гази, грязі лікувальні.

Не визнаються предметом злочину корисні копалини місцевого значення (наприклад, галька, гравій, пісок, глина, крейда, черепашник, камінь бутовий, сланець). Корисні копалини, що не включені до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, вважаються копалинами місцевого значення.

Вказує і на те, що стороною обвинувачення об`єктивно не доведено, що вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Таким чином, дані про те, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України в матеріалах клопотання відсутні, і стороною обвинувачення інших доводів необхідності та доцільності накладення арешту на нього не наведено, а рішення суду в зазначеній частині є не вмотивованим.

Отже, на думку скаржника слідчий суддя, розглянувши клопотання, помилково наклав арешт на вищевказане майно, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та в задоволенні клопотання слідчого, відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення власника майна ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що 26.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, згідно яких: 25.03.2020 приблизно 12.51 год до Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за межами с. Бірки Олександрівського району Кіровоградської області вчинили незаконний забір піску, чим порушили встановлені правила охорони надр, що створило небезпеку для довкілля (а.к. 4).

Вказане також підтверджується рапортом старшого інспектора-чергового Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.03.2020 (а.к. 5).

Постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 26.03.2020, якою перекваліфіковано склад кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні з ч. 1 ст. 240 КК України на ч. 2 ст. 240 КК України (а.к. 23).

Згідно протоколів огляду місця події від 25.03.2020 встановлено, що в ході огляду ділянки грунтової дороги біля вул. Хутірська Олександрівського району Кіровоградської області, виявлено та вилучено три автомобілі марки ЗІЛ 130, з номерними знаками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_3 , а також трактор погружчик «Карпатець», номерний знак НОМЕР_1 (а.к. 6-9).

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 , власником навантажувача реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки ПЭА-1,0, заводський № НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 (а.к. 15-16).

Згідно постанови про визнання та здачу речових доказів від 26.03.2020, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000134 автомобілі марки «ЗІЛ-130», номерний знак НОМЕР_3 , причіп якого завантажено піском, «ЗІЛ-ММЗ» моделі «554М», номерний знак НОМЕР_4 , причіп якого завантажено піском, «ЗІЛ-ММЗ» моделі «45065», номерний знак НОМЕР_5 , причіп та навантажувач марки «ПЕА-1,0» номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 (а.к. 10).

Отже, слідчим у своєму клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що навантажувач марки «ПЕА-1,0», номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 є речовим доказом, і має важливе доказове значення по кримінальному провадженню та може бути використаний як доказ при судовому розгляді, а тому його повернення може стати підставою втрати доказу по кримінальному провадженню.
Враховуючи, вище викладене та зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані вважати, що вказаний речовий доказ, на який планується накласти арешт, має важливе доказове значення у кримінальному провадженні і необхідно забезпечити його належне зберігання для чого на ниього потрібно накласти арешт.

Таким чином під час апеляційного розгляду встановлено, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Дослідивши обґрунтування клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано частково задовольнив клопотання слідчого та правильно врахував, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, авиявлений та вилучений транспортний засіб має істотне значення для даного кримінального провадження та відповідає критеріям ст. 170-173, 98 КПК України.
Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку про необхідність в частині накладення арешту на навантажувач, обмежитись лише забороною його розпорядження (дана заборона стосується лише власника транспортного засобу), з метою не перешкодити власнику використовувати вказаний транспортний засіб, оскільки він використовується у повсякденному житті власника і необхідний йому для забезпечення його життєдіяльності, а також є його джерелом доходу.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно скаржника і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя у даному випадку дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речового доказу.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги про те, що вилучений транспортний засіб не є доказом у кримінальному провадженні та не пов`язаний із злочинною діяльністю, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, є необґрунтованими тане можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, а всі інші підстави наведені в апеляційній скарзі підлягають з`ясуванню судом першої інстанції саме під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2020, якоючастковозадоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000134 від 26.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та накладено арешт на майно навантажувач марки «ПЕА-1,0», номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , що зареєстрований та перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , із забороною його розпорядження, на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, до прийняття рішення у кримінальному провадженні, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні - залишити без зміни.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4