Справа № 172/536/20
Провадження № 1-кп/172/93/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000184 від 18.05.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Правда Васильківського району Дніпропетровської області, не працює, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

17 травня 2020 року близько 13:30 год. ОСОБА_5 , прибув на автомобілі ВАЗ2105 з державним номерним знаком НОМЕР_1 у сел. Васильківка Дніпропетровської області та проїжджаючи повз будинок АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_4 біля даного двору побачив двох телят великої рогатої худоби. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на викрадення вказаних телят. ОСОБА_5 зупинився та вийшов з автомомбіля та реалізуючи свій злочинний намір діючи умисно, таємно, з корисливою метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, за допомогою сили рук зняв з великої рогатої худоби, а саме: теля чорно-білої масті, віком чотири місяці, нашийник та завантажив його до багажного віділення автомобіля, на якому він приїхав, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, аналогічним способом зняв нашийник з другого теляти червоної масті, віком чотири місяці та завантаживши його до салону вище вказаного автомобіля з місця вчинення злочину зник.
Після чого ОСОБА_5 викраденими телятами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_4 на суму 8000 грн.
11 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і строк покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілим, визначені в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечать інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 червня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000184 від 18.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 300 (триста) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1