В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 354/42/20

Провадження № 1-кп/348/222/20

29 квітня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження № 0000230 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, працюючого майстром лісу у ФОП ОСОБА_7 , перебуває в фактичних шлюбних відносинах, на утриманні одна неповнолітня дитина, громадянина України, судимого 02.06.2016 року Надвірнянським районним судом за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 02.06.2016 року Надвірнянським районним судом за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, невідбуту частину якого 20.03.2019 року замінено більш м`яким покаранням у вигляді 2 (двох) років виправних робіт, на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив, в період невідбутої та незнятої судимості, повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

23.11.2019 року близько 02 год. 00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, знаходячись в житловому будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , під час сварки на побутовому грунті, умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, руками та ногами наніс декілька ударів по голові та тулубу ОСОБА_8 , спричинивши останньому згідно висновку судово-медичного експерта № 94 від 19.12.2019 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки з двобічними переломами ребер, розривом тканини правої легені, правобічного гемопневматораксу, крововиливу в м`які тканини лобно-тім`яної ділянки справа, синців та саден голови, садна та синців ділянки грудної клітки, синця правого передпліччя, синця правої кисті, синця лівої кисті. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» встановлена закрита травма грудної клітки з двобічними переломами ребер, розривом тканини правої легені, правобічного гемопневматораксу, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; закрита травма лівої половини грудної клітки з переломами ребер має ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння; решта виявлених тілесних ушкоджень мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 23.11.2019 року в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , через деякий час помер.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він в 2016 році був засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на термін 7 років 6 місяців. 28.03.2019 року Коломийським міськрайонним судом йому замінено покарання на 2 роки виправних робіт із відрахуванням 20 % від місячного заробітку. З 05.04.2019 року по час затримання він працював у ФОП ОСОБА_7 в с. Микуличин на посаді майстра лісу. У с. Микуличин він познайомився і проживає із співмешканко.

Зазначає, що коли відбував покарання у місцях позбавлення волі, а саме у ВК-41 с. Товмачик Коломийського району, то познайомився із ОСОБА_8 , який проживав у м. Маріуполь Донецької області. Як він опинився в місцях позбавлення волі, та за які кримінальні правопорушення він не знає. Після того, як він звільнився із вказаної колонії, продовжував підтримувати контакт з ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_8 зв`язався із ним по телефону і повідомив, що 22.11.2019 року звільняється з колонії та спитав чи не має він відкритого банківського рахунку, оскільки його родичі хочуть перерахувати йому гроші на дорогу додому. Він відповів, що має картковий рахунок і дав ОСОБА_8 всі необхідні реквізити для перерахунку грошей. Протягом тижня на його рахунок надійшли кошти в сумі 1000 гривень. 21.11.2019 року він зняв вказані кошти з рахунку і 22.11.2019 року, коли ОСОБА_8 близько 21 год. 00 хв. приїхав в м. Яремче, віддав їх йому. Після цього вони вдвох пішли на залізничний вокзал в м. Яремче, де ОСОБА_8 купив залізничний квиток в м. Київ, але аж на 25.11.2019 року. Оскільки до виїзду було ще майже три дні, він зателефонував до свого родича ОСОБА_9 , який проживає в м. Яремче та спитав його чи можна прийти до нього в гості, на що останній погодився. Тому, купивши в магазині 1 л горілки, він з ОСОБА_8 пішов до ОСОБА_9 . Прийшовши до нього близько 22 год., вони сіли за стіл і всі разом почали розпивати алкогольні напої. ОСОБА_8 зачепив тему війни на сході і заявив, що у нього дуже багато товаришів та друзів воює проти України у підрозділах ДНР та ЛНР, а він також вільно переходить з ДНР на українську територію і навіть допомагав терористам ставити розтяжки гранат на українських блокпостах.

Дані слова ОСОБА_8 викликали в нього обурення і у них виникла словесна перепалка, яка переросла у бійку.

Під час бійки він ногами та руками наніс декілька ударів по різних частинах тіла ОСОБА_8 , внаслідок чого останній упав на підлогу і пробував піднятися. Він хотів ще його вдарити, однак ОСОБА_9 не дозволив це зробити, ставши між ними.

Після закінчення бійки ОСОБА_8 продовжував лежати на підлозі, а він ліг біля стола на кухонному кутку і заснув. Його родич ОСОБА_9 також спав в кухні на дивані. Вранці він прокинувся перший, оскільки мав іти на роботу, а ОСОБА_9 ще спав.

Виходячи з кімнати, він побачив, що ОСОБА_8 продовжував лежати на підлозі та був весь у крові. Він хотів його розбудити, щоб той пішов помитись, однак ОСОБА_8 не реагував.

Тоді він витягнув його з будинку на вулицю і залишив при вході в погріб, а сам пішов в центр м. Яремче, звідки потім поїхав додому в смт. Микуличин та ліг спати.

Коли проспався, вирішив передзвонити до ОСОБА_9 , однак телефон родича був виключений.

В подальшому, до нього додому приїхали працівники поліції і повідомили, що в погребі, який розташований на подвір`ї господарства ОСОБА_9 в м. Яремче, виявлено мертву людину, а саме - ОСОБА_8 .

У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинив умисний злочин.

Просив суд його суворо не карати.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , вірно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ч.1 ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ч.1 ст.67 КК України, суд враховує вчинення злочину повторно та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Беручи до уваги вищенаведені обставини вчинення злочину, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України - у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.06.2016 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.121 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, а ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2019 року йому замінено невідбуту частину призначеного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вказаним вироком, на покарання у вигляді виправних робіт строком на два роки з відрахуванням 20 % із заробітної плати на користь держави, невідбута частина покарання у вигляді виправних робіт на теперішній час становить 1 рік 4 місяці 21 день, то покарання повинно бути призначено згідно вимог ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з урахуванням положень п.п. б, п.2 ч.1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає три дні виправних робіт.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою слід залишити застосованим до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов представником потерпілого ОСОБА_10 не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Відшкодування судових витрат слід вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.06.2016 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.121 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, якому ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2019 року замінено невідбуту частину призначеного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вказаним вироком, на покарання у вигляді виправних робіт строком на два роки з відрахуванням 20 % із заробітної плати на користь держави, у вигляді 6 місяців виправних робіт та з урахуванням положень п.п. б, п.2 ч.1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає три дні виправних робіт, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в закону силу залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбування покаранняОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 17 год. 45 хв. 23.11.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1256 грн. 08 коп. процесуальних витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/109/14-768Д/19 від 20.12.2019 року).
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню згідно постанови слідчого СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 08.01.2020 року, а саме:

- скляну пляшку із надписом «Княгинин», полімерну пляшку із надписом «Джерельна», полімерну пляшку із надписом «FANTA», скляний стакан із надписом «срібниця», які знаходяться в спецпакеті № 3344710, сліди пальців рук максимальними розмірами 16х20 та 17х22, що знаходяться на двох відрізках липкої стрічки та наклеєні на відрізок паперу, дактилокарта заповнена на ім`я підозрюваного ОСОБА_6 , які знаходяться в спецпакеті № 3656243, взірці крові, висушені на марлі, підозрюваного ОСОБА_6 , які знаходяться у паперовому конверті, марлевий тампон-змив з килима об`єкт № 7, який знаходиться в паперовому конверті, марлевий тампон-змив з килима біля дивана об`єкт № 4, який знаходиться в паперовому конверті, марлевий тампон змив з ніжки табуретки, який знаходиться в паперовому конверті, марлевий тампон змив з дверей, який знаходиться в паперовому конверті, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

- спортивну кофту, спортивні штани та куртку ОСОБА_6 , які знаходяться в поліетиленовому пакеті, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1