Справа № 476/1151/19
Провадження № 1-кп/476/13/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2020 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 28.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Братського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

27.11.2019 року близько 21:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць Соборної та Паркової в с.м.т. Єланець Миколаївської області, помітив автомобіль марки BMW р.н. НОМЕР_1 синього кольору. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення будь-якого майна, яке знаходилося у вказаному автомобілі.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , діючи умисно, за допомогою цеглини, яку взяв на узбіччі дороги, розбив скло на передніх водійських дверцях вищевказаного автомобіля. В цей час ОСОБА_4 помітив на передньому пасажирському сидінні гаманець коричневого кольору, який належав потерпілому ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 , через розбиту частину скла просунув руку всередину автомобіля марки BMW р.н. НОМЕР_1 з метою викрасти шкіряний гаманець коричневого кольору вартістю 250 грн., в якому знаходились грошові кошти в розмірі 700 грн. В цей час на автомобілі спрацювала сигналізація та вийшов потерпілий ОСОБА_5 .

Злякавшись, що його дії будуть помічені для оточуючих, ОСОБА_4 залишив гаманець з вищевказаними речами та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування 18.12.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав себе винним у вчиненні даного злочину. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджений вид та розмір покарання. Зазначив, що заподіяну потерпілому шкоду повністю відшкодував, при цьому, визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити угоду, зауважив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні прокурор зазначала, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому підтримала клопотання потерпілого та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 18.12.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000287 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: шкіряний гаманець коричневого кольору та грошові кошти в розмірі 700 гривень, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 надати в повне розпорядження останнього.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1