Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/406/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2020 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 21 травня 2020 року включно

інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо його підзахисного та ухвалити нову, якою звільнити його з-під варти та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, мотивуючи тим, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Вважає утримання ОСОБА_7 під вартою незаконне та не обґрунтоване. Крім того, судом при продовженні строк обраного запобіжного заходу - тримання під вартою не враховано, що ОСОБА_7 у приватній власності має житло, одружений, до арешту офіційно був зареєстрований ж безробітний та отримував відповідну допомогу по безробіттю, а 22.03.2020 року ОСОБА_7 виповнилось 60 років, в зв`язку з чим він за віком має право на призначення і отримання пенсії, а тому перебуваючи під вартою порушується його конституційне право на соціальний захист. Також цією ж ухвалою суду без визначення розміру застави продовжено ОСОБА_7 строк обраного запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 діб.

У провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000533 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2020 ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 21.05.2020.

Рішення суду мотивовано тим, що з огляду на сплив строку обраного запобіжного заходу - тримання під вартою, керуючись положеннями ч.3 ст. 331 КПК України, згідно якої суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з неможливістю усунути ризики шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів з врахуванням особи, обставин інкримінуємого злочину, за відсутності підстав для припинення чи зміни запобіжного заходу, суд вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою під час судового розгляду справи у межах визначеного законом строку.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Судом першої інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження №0000533 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії призначення підготовчого судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, до Долинського районного суду Кіровоградської області 23.03.2020 року надійшов обвинувальний акт, згідно якого до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартогю строком до 23.03.2020 року.
Крім того, 23.03.2020 року прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з тих підстав, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, він матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки на виклики прокурора та суду, переховуватиметься з метою уникнення відповідальності.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В правовій позиції, викладеній у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» зауважено, що «національні органи жодного разу не розглядали можливість обрання іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою».
Під час апеляційного розгляду ухвали районного суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані не в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, судом обгрунтовано встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений може перешкоджати розгляду по суті цього кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання за інкриміновані йому злочини, а також незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 .
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Твердження захисника щодо застосування до обвинуваченого домашнього арешту, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскіль колегією суддів не встановлено будь-яких підтверджень щодо наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.
Посилання апелянта на те, що обвинувачений має родину, постійне місце проживання, не зменшує вказаних ризиків.

З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому апеляційна скарга захисника в цій частиін задоволенню не підлягає.

Разом із тим, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів на стадії призначення підготовчого судового засідання, суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції, при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, не взято до уваги думку учасників кримінального провадження щодо застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому, в матеріалах кримінального провадження разом з клопотанням прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , від останнього подана заява обвинуваченого про не бажання щодо проведення підготовчого судого засідання в режимі відеоконференції.
Разом з тим, ухвалою слідчого суді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2020 року обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчувався о 20.00 год. 23.03.2020 року. При цьому, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 до Долинського районного суду Кіровогражської області надійшов 23.03.2020 року разом з клопотаням прокурора про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд першої інснанції, розглядаючи терміново вказане клопотання прокурора, у виняткових випадках, мав можливість продовжити дії такого запобіжного заходу тільки до підотовчого судового засідання для з`ясування думки всіх учасників провадження з цього приводу.
Крім того, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (абзац 1 ч. 3 ст. 183 КПК України), що залишено поза увагою районного суду.
Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , майнового і сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання побвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Внесення визначеного судом апеляційної інстанції розміру застави буде вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним визначити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням обвинуваченому застави з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу в частині продовження строку дії запобіжного заходу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до проведення підготовчого судового засідання, а саме до 24.04.2020 року та визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2020 щодо ОСОБА_7 в частині продовження дії строку тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.00 год. 24 квітня 2020 року.
Визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень.
Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду № UA0086310, ; МФО:820172; банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ; призначення платежу - застава за обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000533.
У разі звільнення ОСОБА_7 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою на визначений ними час; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає обвинувачений, без відповідного дозволу суду; повідомляти суд про зміну постійного місця проживання.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: підписи

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4