Єдиний унікальний номер справи 172/1474/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року. м.Павлоград.

Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

під час підготовчого судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А :

20 січня 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

22 січня 2020 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області призначено підготовче судове засідання.

Прокурор просить суд продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, так як на даний час є ризики предбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Потерпілі, обвинувачені та їх захисники не заперечували проти клопотання прокурора.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Стаття 315 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 09.12.2019 року обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про осіб обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме: можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, судове слідство не розпочалося. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо,раніше судимі, не працюють, не одружені, на утриманні нікого не мають, тому не мають міцних соціальних зв`язків. Крім того, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 21.09.2018 року, 31.08.2019, 21.11.2019 року до суду скеровано обвинувальні акти за ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, датою скоєння якого є у період іспитового строку останнього.
Даних про незадовільний стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у колегії суддів не має, покарання за вчинення злочину, у разі доведеності вини обвинувачених, передбачено до 12років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 315 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти діб, а саме до 01 квітня 2020 року.

ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти діб, а саме до 01 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2