Справа № 384/135/19
Провадження № 1-кп/390/287/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р. Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ? ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 25.09.2018, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, яке обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також зазначив, що ризики, які враховувались судом при обрані та неодноразовому продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на теперішній час не змінились та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив змінити його підзахисному міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не має наміру вливати на свідків. Відмітив, що на даний час відсутні підстави для подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, а існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором не доведено.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Представник потерпілих ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та зазначив, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 23.04.2020 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 12.00 год. 21 червня 2020 року.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, наслідком одного з яких є смерть людини, що свідчить про підвищений ступінь небезпеки його діянь, дані обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини, незаконно впливати на свідків та потерпілих, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

А тому колегія суддів вважає, що на даній стадії судового провадження, раніше встановлені судом ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Колегія суддів не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим і його захисником, проте в даному конкретному випадку приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи вищевикладене та обставини даного провадження, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів.

На підставі ст.ст.176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 314-316, 376, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 00 хв. 17 червня 2020 року до 16 год. 00 хв. 15 серпня 2020 року.

Строк дії ухвали до 15 серпня 2020 року.

Відкласти підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 03 липня 2020 року.

Викликати в підготовче судове засідання учасників судового провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та його захиснику, прокурору та направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Повний текст ухвали складений 18.06.2020.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)