ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/631/20(№ 11сс/818/736/20) Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 953/3460/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами
прокурора у кримінальному проваджені Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 , як захисника підозрюваного ОСОБА_8
на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2020 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000880 від 27.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2020 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000880 від 27.02.2020 року про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме: заборонено підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора та суду, в межах строку досудового розслідування на 1 місяць 27 днів, тобто 27.04.2020 року включно.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22.00 год до 06.00 год; 4) здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.02.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт та не врахував той факт, що злочин, який інкримінується ОСОБА_8 , є тяжким злочином.

Посилається на те, що ризики, передбачені пп. 2, 4 ч.1 ст.177 КПК України існують на тій підставі, що ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення використовував засоби, які б могли унеможливити його ідентифікацію (балаклава, спеціальний одяг тощо), надавав недостовірні відомості працівникам поліції щодо його особи, іншим чином перешкоджав здійсненню досудового розслідування кримінального правопорушення, що в сукупності з іншими доказами свідчить про наявність вищевикладених ризиків.
Крім того, вказує про можливість незаконного впливу підозрюваним на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному, оскільки ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення застосовував насильство щодо інших осіб, незважаючи на вимоги працівників поліції припинити такі протиправні дії, що в комплексі з іншими встановленими фактичними даними, обґрунтовано може свідчити про існування цього ризику.
Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Адвокат ОСОБА_7 , як захисник підозрюваного ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та змінити запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на те, що жодного доказу, підтверджуючого наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, як це передбачає п.4 ч. 1 ст.196 КПК України в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, не наведено.
Вказує, що слідчим суддею не було надано належної оцінки тому, що підозрюваний офіційно працевлаштований у охоронному агентстві «Антирейдер» і його робота передбачає графік роботи змінами і таким чином ОСОБА_8 виконуючи умови домашнього арешту буде позбавлений можливості виконувати свої обов`язки і не зможе отримувати заробітну плату для утримання себе та своєї родини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що слідчий та прокурор не довели наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, але надані стороною обвинувачення докази свідчать про ймовірність здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність безперечної причетності чи не причетності до інкримінованого злочину підозрюваного потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що дають підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує сторона обвинувачення. Тому відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України є підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Київського ВП ГУНП Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000880 від 27.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України.
28.02.2020 року старший слідчий СВ Київського ВП ГУНП Харківській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання посилалась на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Зазначала, що 27.02.2020 приблизно о 11-00 годині ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою в групі з іншими особами, маючи умисел на активну участь у здійсненні масових заворушень, що супроводжуються насильством над особами, погромами, підпалами із застосуванням зброї або інших предметів, які використовуються як зброя, з метою перешкоджання нормальному функціонуванню інфраструктури ринку ТЦ «Барабашово», організовано прибули до центрального в`їзду на територію зазначеного ринку, розташованого на перехресті вул. Академіка Павлова та пр. Ювілейному у м. Харкові, де знаходиться металева конструкція арка, заздалегідь забезпечивши у себе наявність предметів, які можуть використовуватись як зброя, а саме балончики з газом сльозогінної та дратівної дії, гумові кийки, вогнегасники та зброю травматичної дії, з метою забезпечення демонтажу вказаної арки.

Знаходячись за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел на здійснення масових заворушень застосували відносно приватних підприємців, які здійснюють свою діяльність на ринку ТЦ «Барабашово», сторонніх осіб та працівників поліції, які намагались припинити злочинні дії вищевказаних осіб по демонтажу вказаної арки, насильство шляхом використання балончиків з газом сльозогінної та дратівної дії, гумових кийків, вогнегасників та зброї травматичної дії.

В ході здійснення вищезазначених злочинних дій, не реагуючи на вимоги підприємців, сторонніх осіб та працівників поліції на припинення правопорушення, вищевказані особи здійснили підпал полімерної обшивки металевої конструкції вищевказаної арки, таким чином знищивши обшивку зазначеної арки та створили загрозу життю та здоров`ю оточуючих громадян. Одночасно з цим, вказані дії супроводжувались здійсненням пострілів в бік скупчення людей, створюючи тим самим реальну загрозу їх життю та здоров`ю.

В результаті вчинення вказаних злочинних дій було припинено нормальну діяльність ринку ТЦ «Барабашово», нормальну роботу громадського транспорту у місці масових заворушень.

27.02.2020 о 12.30 год. ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 28.02.2020 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, тобто активна участь у масових заворушеннях, що супроводжувалася насильством над особою, погромами, підпалами із застосуванням зброї або інших предметів, які використовувались як зброя.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який буде достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, погоджується і апеляційний суд.

Тяжкість можливого покарання, передбаченого за скоєння підозрюваним інкримінованого злочину, передбачає позбавлення волі на строк до восьми років і це свідчить про ймовірність того, що ОСОБА_8 може намагатися уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчим суддею правильно встановлено, що існує ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливий вплив на свідків та потерпілих. Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що підозрюваний був затриманий під час масових заворушень та на даний час органом досудового розслідування не встановлено беззаперечної причетності підозрюваного до інкримінованого злочину, оскільки підозрюваний відмовився надавати показання і всі докази кримінального правопорушення потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, прокурор не надав і апеляційному суду будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків.

Оскільки прокурором не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права підозрюваного ОСОБА_8 на свободу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що забезпечити належну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах справи. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим суддею враховано тяжкість злочину, характеризуючи особу підозрюваного дані, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше не судимий.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 офіційно працевлаштований та обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22:00 год до 06:00 год позбавить його коштів для існування, оскільки ні слідчому судді, ні апеляційному суду стороною захисту доказів на підтвердження працевлаштування ОСОБА_8 надано не було, а під час допиту підозрюваного 28.02.2020 року вказував, що не працевлаштований.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, беручи до уваги обставини вчинення злочину та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що на цьому етапі досудового розслідування відсутні підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід - особисте зобов`язання, як зазначав в апеляційній скарзі адвокат, оскільки в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України, та визнаним судом доведеним.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката щодо не причетності підозрюваного до протиправних дій, оскільки фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків слідчого судді та обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному проваджені Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , як захисника підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді