ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 192/2364/19 (пр. № 1кп/201/1126/2019), відомості про яке 29 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000890, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого директором ПП «ТК Гермес», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 28 вересня 2018 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить останньому, рухався в с. Кам`яне Солонянського району Дніпропетровської області по автомобільному шляху національного значення Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» з боку м. Дніпро у напрямку м.Запоріжжя, зі швидкістю не менше 70 км/год.

Під час руху по вищезазначеній дорозі, яка має окремі проїзні частини, відокремлені одна від одної розділювальною смугою з трав`яним покриттям та дорожньою огорожею бар`єрного типу, водій ОСОБА_6 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, рухаючись в крайній лівій смузі, наближаючись до пішохідного переходу позначеному дорожнім знаком 5.35.1 і дорожньою розміткою 1.14.3 Правил дорожнього руху, із перевищенням дозволеної у населених пунктах 50 км/год. швидкості, приблизно в 19 год. 30 хв., на проїзній частині автомобільного шляху Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь», в межах крайньої лівої смуги, поблизу магазину «Продукти»», розташованого по вул. Шевченко, 2а в с. Кам`яне Солонянського району Дніпропетровської області, передньою правою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги по пішохідному переходу, позначеному дорожнім знаком 5.35.1 і дорожньою розміткою 1.14.3 Правил дорожнього руху справа наліво по ходу руху вказаного автомобіля.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.4, 12.9 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».;

- п. 12.9 «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил;

- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку, перелому кісток носу, розриву хребцевого диску між 5 шийним та 1 грудним хребцями, перелому лівої ключиці, множинних подвійних прямих та непрямих переломів ребер зліва по середній ключичній та задній пахвовій лініям з ушкодженням пристінкової плеври, 200 мл. рідкої крові у плевральній порожнині зліва, осколкових переломів клубової та сідничної кісток зліва з розривом клубово-крижового зчленування, розривів печінки, крововиливів у ниркову клітковину зліва та брижу тонкого кишечника, 600 мл. рідкої крові у черевній порожнині, рваної рани з кишеня подібним відшаруванням під лівим коліном.

Вказані тілесні ушкодження по своєму характеру прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті в результаті ударів тупими твердими предметами, якими могли бути виступаючі частини автомобіля при наїзді на пішохода при фронтальному ударі.

Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 19 годині 30 хвилин на місці пригоди від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалася множинними переломами ребер, розривами хребцевого диску шийних хребців, розривами клубово-крижового зчленування, печінки та забоєм внутрішніх органів та яка ускладнилася розвитком травматичного шоку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні трьох малолітніх дітей, займається суспільно-корисною працею, повністю відшкодував завдану шкоду, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, в той же час, враховуючи конкретні обставини і наслідки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії неумисних тяжких кримінальних правопорушень, характер порушень правил дорожнього руху, поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, повністю відшкодував завдану шкоду, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також достатню кількість пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин та відсутність обтяжуючих покарання останнього обставин, дані досудової доповіді, складної уповноваженою особою органу пробації, відповідно до якої, за результатами дослідження особи обвинуваченого ОСОБА_4 було рекомендовано за можливе призначити останньому покарання, не пов`язаного з реальним його відбуванням, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 зі звільненням його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, в порядку, передбаченому ст. 75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки призначення саме такого покарання із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, розумності і достатності. Крім того, враховуючи обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити останньому обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, однак в мінімальному його розмірі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення під час досудового розслідування експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ автомобіль «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається, згідно з актом прийому-передачі № 459 від 29 вересня 2018 року, на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ПП «Автоклуб» за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22-1К повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт з вказаного транспортного засобу, який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від 09 жовтня 2018 року у справі № 202/6059/18 (провадження № 1-кс/202/6236/2018).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експертів у цьому кримінальному провадженні у розмірі 3432 грн. (три тисячі чотириста тридцять дві гривні).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1