Дата документу 08.04.2020 Справа № 323/161/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/161/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/439/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199-201 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщення Оріхівського районного суду Запорізької області),
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який не має на утриманні дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, строком на строк 30 днів, тобто до 15 квітня 2020 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу виді тримання під вартою на строк шістдесят днів без права внесення застави, який підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
21 січня 2020 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , маючи умисел направлений на напад з метою заволодіння чужими майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, зайшли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_13 , де шляхом злому вхідних дверей вказані особи проникли до приміщення будинку.
Виконуючи свою роль та діючи на досягнення злочинного результату із застосуванням насильницьких дій, які є небезпечними для життя та здоров`я особи, по відношенню до потерпілого, ОСОБА_12 схопив ОСОБА_13 обома руками за шию та почав її стискати, після чого, наніс удар по тулубу, від якого останній впав на живіт, а ОСОБА_11 , діючи в межах спільного злочинного умислу, завдав декілька ударів ногами в область тулуба ОСОБА_13 , спричинивши множинні синці, забійні поверхневі рани, садно обличчя та синиці обличчя та тулубу, поверхневі рани 2-го та 3-го пальця правої кисті. Згідно висновку СМЕ № 14 від 27.02.2020 р. синиці тулубу кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, рани кисті як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. При цьому останні вимагали грошові кошти у потерпілого, чим подолали опір та його волю. Усвідомлюючи, що потерпілий не матиме змоги чинити будь-який опір, ОСОБА_7 почав обшукувати приміщення будинку, де в одній із кімнат заволодів грошовими коштами в сумі 11 200 грн. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вивели з приміщення будинку потерпілого ОСОБА_13 на подвір`я, де останній, самостійно звільнившись від вчинення зазначених насильницьких дій, покинув територію свого домоволодіння, направившись до сусіднього будинку аби повідомити до поліції про вчинений злочин.
Надалі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення з отриманими незаконним шляхом грошовими коштами та в подальшому були затримані співробітниками поліції із зазначеним майном.
21.01.2020 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до реєстру досудових розслідувань за № 10000119.
21.01.2020 о 00 год. 20 хв. ОСОБА_7 було фактично затримано, про що об 11 год. 40 хв. складено протокол.
Того ж дня ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвало слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 січня 2020 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики, які неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжний заходів, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що зі спливом часу ступінь ризиків зменшується, зокрема відсутній у найближчий час ризик виїзду ОСОБА_7 з території України через запровадження заходів щодо пересування та перетину державного кордону у зв`язку із пандемією COVID-19.
Разом з цим слідчий суддя задовольнив клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою на 30 діб.
Апелянт вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_7 злочину, не надав оцінки репутації підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні відносно особи похилого віку особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, а також не врахував недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, доповнень не мав. Пояснив, що доказів перешкод досудовому розслідуванню після звільнення підозрюваного з-під варти орган досудового розслідуванням не має.
Захисник підозрюваного зазначив, що кримінальне провадження вже знаходиться на розгляді суду. Потерпілий допитаний в порядку ст. 225 КПК України. ОСОБА_7 не порушує покладені на нього обов`язки.
Підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що не порушує умов домашнього арешту, до суду з`являється та буде з`являтися і надалі.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Порядок продовження строку тримання визначений ст. 199 КПК України.
Зокрема, відповідно до ч. 3 вказаної норми клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Так, всупереч відповідних доводів прокурора, слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та врахував тяжкість цього злочину, підкресливши в ухвалі, що звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування від покарання з випробування за вчинення цього злочину законодавством не передбачено.

Водночас слідчий суддя врахував практику Європейського суду з прав людини щодо зменшення ризиків протягом часу, надав належну оцінку відомостям, що характеризують підозрюваного відсутність судимості в силу ст. 89 КК України,наявність у нього родини, з якою має стійкі соціальні зв`язки, житлового будинку у власності, а також позитивну характеристику з місця проживання, дійшов до обґрунтованого висновку, що заявлені ризики, хоча і продовжують існувати, однак вони не виправдовують подальше застосування виняткового запобіжного заходу.

Мотивуючий свій висновок, слідчий суддя надав вичерпні відповіді на доводи клопотання.

Апеляційна скарга прокурора не містить жодного послання на обставини, які б не врахував слідчий суддя, крім відсутності у ОСОБА_7 офіційного працевлаштування. Проте ця обставина сама по собі не може спростувати правильність висновків слідчого судді, адже ОСОБА_7 з моменту зміни запобіжного заходу не ухиляється від виконання процесуальних обов`язків, тобто визначена ст. 177 КПК України мета застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні досягнута.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язку носити засіб електронного контролю, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4