Номер провадження: 11-сс/813/707/20
Номер справи місцевого суду: 521/4972/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2020 року, якою було задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на бездіяльність керівника ОМП №2 щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків від 19.03.2020 р.,

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 та визнано незаконною бездіяльність керівника ОМП №3 щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків від 19.03.2020 р. Зобов`язано керівника ОМП №2 розглянути скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на недотримання розумних строків від 19.03.2020 р.
На вказану ухвалу слідчого судді від 27.04.2020 року прокурором ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою всупереч наданим йому повноваженням, тобто є такою, що не передбачена КПК України з огляду на що прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді та повернути матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду.
Окрім того, прокурор ОСОБА_6 зазначив, що слідчий суддя в порушення вимог КПК України не сповістив прокурора про дату та час судового розгляду, а в ухвалі безпідставно зазначив про те, що прокурор до судового засідання не з`явився, тому просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали від 09.04.2020 р. як пропущеного з поважних причин.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання була поставлена до відома належним чином, про причини неявки станом на момент розгляду справи не повідомила.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на вимогах своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про наступне.
Щодо заяви прокурора ОСОБА_6 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 09.04.2020 р., апеляційний суд зазначає, що матеріали провадження не містять будь-який підтверджень того, що прокурор викликався до суду першої інстанції, а відповідно до ухвали слідчого судді, останній участь у зазначеному судовому засіданні не приймав, та підтверджень про отримання ним копії судового рішення від 09.04.2020 р. матеріали провадження також не містять, за виключенням супровідного листа від 24.04.2020 р. на ім`я керівника Одеської місцевої прокуратури №2. Зважаючи на що, строк оскарження ухвали слідчого судді від 09.04.2020 р. прокурором не пропущений та не потребує поновлення.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з тим, ст. 309 КПК України не передбачає права оскарження ухвал слідчого судді про задоволення скарги на бездіяльність прокурора щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків.
Однак, відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2017 року (справа №757/49263/15-к): «У разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України». До такого ж висновку дійшла і Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні від 23.05.2018 р. (справа № 243/6674/17-к).
Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Згідно з приписами ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Отже, положеннями наведеної норми кримінального процесуального закону, визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, та постанова про визначення місця вчинення кримінального правопорушення не входить до цього переліку.
Під час апеляційного розгляду скарги колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
При цьому, як вбачається зі заяви адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , остання звернулась зі скаргою на бездіяльність керівника ОМП №2 ОСОБА_9 щодо не розгляду ним скарги на недотримання розумних строків, яка надійшла до прокуратури 20.03.2020 р. та станом на 03.04.2020 р. жодної відповіді від керівника ОМП № 2 не отримано.
Водночас, положення ст. 308 КПК України надають право підозрюваному, обвинуваченому, потерпілому, іншим особам, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Тобто, діючим КПК України передбачено особливий порядок оскарження дій прокурора щодо недотримання ним розумних строків.

В свою чергу, матеріали провадження не містять ні скарги потерпілого або його представника прокурору вищого рівня (в даному випадку прокурору Одеської області) на недотримання розумних строків керівником ОМП №2 ОСОБА_9 , ні рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних, тобто рішення прокурора, яке можливо оскаржити в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді, матеріали не містять.
Однак, слідчий суддя, вийшовши за межі наданих йому ч. 2 ст. 307 КПК України повноважень, прийняв рішення про задоволення скарги представника потерпілої, визнав незаконною бездіяльність керівника ОМП №2 щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків

Положеннями ч. 4 ст. 304 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Із аналізу вищезазначених норм слідує, що слідчий суддя за скаргою про не надання відповіді на скаргу щодо бездіяльності прокурора про недотримання розумних строків мав прийняти рішення про відмову у відкритті провадження по ній.
Натомість, в своїй ухвалі слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень та прийняв рішення про задоволення скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та визнав незаконною бездіяльність керівника ОМП №3 щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків від 19.03.2020 р. і зобов`язав керівника ОМП №2 розглянути скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на недотримання розумних строків від 19.03.2020 р.
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Водночас, матеріали провадження не містять жодних підтверджень про здійснення належного виклику в судове засідання слідчого або прокурора.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що слідчий суддя у даному випадку допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: не забезпечив належний судовий виклик прокурора до суду, чим позбавив його права на участь у судовому засіданні та прийняв рішення, яке не передбачене положеннями чинного КПК України.

Відповідно до статей 409, 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, якщо суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Враховуючи те, що слідчий суддя прийняв рішення за скаргою, що не передбачено КПК України, не розглянувши її по суті, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути ухвалу слідчого судді в порядку ст. 422 КПК України, оскільки у даному випадку буде порушено право скаржника на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті слідчим суддею, згідно положень Параграфа 1 Глави 26 КПК України.

Керуючись статтями 7, 9, 24, 303, 307, 309, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2020 року, якою було задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на бездіяльність керівника ОМП №2 щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків від 19.03.2020 р. - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на бездіяльність керівника ОМП №2 щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків від 19.03.2020 р.в Малиновському районному суді м. Одеси для розгляду іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4