Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/904/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000152 від 22.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого в силу ст.. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2020 року, близько 23 години, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, пройшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , після чого за допомогою лопати відкопав з огорожі вказаного домогосподарства належний ОСОБА_5 металевий стовпчик, вагою 103,4 кг, по ціні 2,3 грн. за 1 кг, на суму 237,82 грн., тим самим таємно викрав його, та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В продовження свого злочинного наміру, 15.03.2020 року, близько 23 години, ОСОБА_4 пройшов до вказаного домогосподарства, де аналогічним чином з огорожі відкопав належні ОСОБА_5 металевий стовпчик та хвіртку, загальною вагою 120,55 кг., по ціні 2,3 грн. за 1 кг, на суму 277,27 грн., тим самим таємно викрав їх та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 515,09 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в п`ятницю, 13 березня 2020 року, він знаходився вдома за місцем свого проживання та ввечері вирішив піти до одного з домогосподарств неподалік від місця, де він проживає, з метою того, аби викопати частину огорожі, так як знав, що в даному домогосподарстві тривалий час ніхто не проживає. Він взяв з собою із дому лопату та близько 23 години, прийшов до господарства, яке знаходиться по вулиці Гагаріна і лопатою викопав одного металевого стовпчика, якого вийняв із землі та руками затягнув до кущів через дорогу від цього ж господарства, щоб у подальшому забрати додому. Через два дні, близько 23 години, він знову прийшов до вказаного домогосподарства, викопав аналогічним чином за допомогою тієї ж лопати інший стовпчик з хвірткою, та руками затягнув до тих же кущів неподалік, де й попередній стовпчик поклав. Але коли затягнув це викрадене, то виявив, що попередній стовпчик відсутній на тому місці де він його поклав. Він залишив цей стовпчик з хвірткою щоб у подальшому забрати його собі додому. Через декілька днів працівники поліція почали шукати викрадене мною, і він злякався та вирішив занести назад викрадені стовпчик з хвірткою, які залишились у кущах. Він того дня побачив ОСОБА_6 , і попросив його допомогти занести назад до господарства стовпчик та хвіртку, і вони занесли їх на те ж місце. Також, в ході розмови ОСОБА_7 сказав, що на тому ж місці у кущах він виявив ще одного стовпчика, який здав на метал, як він зрозумів, то був той стовпчик, якого він викопав та забрав. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надав заяву щодо розгляду справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має, шкода відшкодована. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він таємно викрав чуже майно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обмірковуючи міру покарання для обвинуваченого судом враховуються, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення так і особистість обвинуваченого, який щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, відшкодував заподіяну шкоду, враховуючи думку потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати, а тому суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання не пов`язане із позбавленням волі у виді сплати штрафу.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді сплати штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід - не обирався.

Речові докази 2 металеві стовпчики та хвіртку залишити власнику.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1