Справа № 615/326/20
Провадження № 1-кс/615/127/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання слідчого СВ Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.01.2020 року, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

17.03.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого про накладення арешту шляхом заборони володіння, користування, відчуження майна, вилученого 16.03.2020 року в ході огляду місця події, а саме: пральної машини торгової марки «Whirlpool-AWE 2214/1» білого кольору; холодильнику торгової марки «NORD ДХ 275-010» білого кольору; газової плити торгової марки «Hansa- FCGW57001014» білого кольору.

Клопотання погоджено прокурором Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий надав клопотання про судовий розгляд за його відсутності, підтримавши клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення судового розгляду не направив. Неприбуття прокурора відповідно до положень ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається із доданого до клопотання витягу з ЄРДР, в період часу з вересня 2019 по 02.01.2020 року невстановлена особа здійснила крадіжку майна ОСОБА_5 з дачного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним фактом розпочато кримінальне провадження 0000002 від 03.01.2020 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст.185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що до дачного домоволодіння приїжджає періодично. Останній раз відвідувала його на початку вересня 2019 року, майно було на своєму місці. 02.01.2020 року їй зателефонував сусід ОСОБА_6 та повідомив, що відчинена хвіртка. Прибувши до дачного домоволодіння 02.01.2020 року, виявила пошкодження вікна в дачному будинку та відсутність пральної машини торгової марки «Whirlpool», холодильника торгової марки «NORD», газової плити торгової марки «Hansa».

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що у грудні 2019 року він повертався із рибалки на власному автомобілі марки «Газель». Коли проїжджав по вул. Миру в с. Новий Мерчик, зустрів знайомого ОСОБА_8 , який запропонував придбати у нього бувшу у використанні побутову техніку, а саме: пральну машину торгової марки «Whirlpool»; холодильник торгової марки «NORD»; газову плиту торгової марки «Hansa», що належить йому, на що ОСОБА_7 погодився. Але 16.03.2020 року, дізнавшись, що придбані ним предмети викрадені, одразу привіз їх на автомобілі до Валківського ВП ГУ НП в Харківській області та добровільно видав працівникам поліції.

Вказане майно 16.03.2020 року слідчим в ході огляду місця події вилучено згідно діючого законодавства, що підтверджується відповідним проколом.

Постановою слідчого від 16.03.2020 року вилучені речі визнані речовими доказами, оскільки враховуючи положення ст.98 КПК України, є предметами кримінального правопорушення, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На даний час викликано потерпілу для пред`явлення речей з метою впізнання, після чого буде вирішено питання щодо місця їх зберігання.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Ч.11 ст.170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно дост.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу.

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст.319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Один із принципів кримінального процесу визначає недоторканість права власності, яка згідно ч.1 ст.16 КПК України значить, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання не доведено наявність достатніх підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як просить слідчий, та з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, вважає достатнім накласти арешт шляхом заборони відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372,376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження майна, вилученого 16.03.2020 року в ході огляду місця події, а саме: пральної машини торгової марки «Whirlpool-AWE 2214/1» білого кольору; холодильнику торгової марки «NORD ДХ 275-010» білого кольору; газової плити торгової марки «Hansa-FCGW57001014» білого кольору.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Копію ухвали вручити зацікавленим особам у кримінальному провадженні.

Ухвала виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1