В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лоховиця, Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, працюючої адміністратором «Український інститут майбутнього» розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 03 червня 2019 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходилась в кабінеті оздоровчого комплексу «Імпульс здоров`я», що розташований по вулиці Шептицького, 5 в місті Києві, при цьому, перебуваючи за усною домовленістю на випробувальному терміні при прийнятті на роботу до ТОВ «Імпульс здоров`я» на посаду бухгалтера перший день та мала вільний доступ до готівкових коштів від господарської діяльності даного товариства. В цей час, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, скориставшись, що діє таємно та в приміщенні кабінету відсутні інші особи, без дозволу взяла з шухляди столу грошові кошти в сумі 2600 грн., що належать ТОВ «Імпульс здоров`я» та заховала їх собі в кишеню штанів та в подальшому забрала свої особисті речі та зникла з місця вчинення злочину, тим самим таємно викрала майно, що належить ТОВ «Імпульм здоров`я». Наступного дня ОСОБА_4 не вийшла на роботу, викраденими грошима розпорядилася на власний розсуд та своїми діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, спричинила ТОВ «Імпульс здоров`я» матеріальної шкоди в розмірі 2600 гривень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , винною себе за ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю та показала, що дійсно 03 червня 2019 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебувала в кабінеті № 1 ТОВ «Імпульс здоров`я», куди влаштувалась на роботу на посаду бухгалтера, при цьому, підійшовши до столу, з шухляди взяла грошові кошти в сумі 2600, після чого покинула приміщення.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових документів, а саме: акту про результати інвентаризації грошових коштів від 03.06.2019 року; матеріали, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 .
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), й тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 185 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про її особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання харектеризується посередньо, раніше не судима.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 , вищезазначених даних про її особу, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що її перевиховання і виправлення можливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя