Провадження № 1-кс/761/9592/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, у кримінальному провадженні №0000116, зареєстрованого 31.03.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань,

встановив:
Адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні від 31 березня 2020 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, вніс до суду клопотання, про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме: роздруківок в електронному та роздрукованому вигляді вхідних і вихідних дзвінків, інформації про вхідні і вихідні CMC-повідомлення (із роздрукуванням змісту повідомлень) в оператора мобільного зв`язку TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) з мобільних терміналів, котрі користувались номером мобільного оператора НОМЕР_1 (номер телефону ОСОБА_5 ) за період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2020 року до 24 год. 00 хв. 30.04.2020 року.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у слідчому управлінні Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000116, зареєстрованому в ЄРДР 31.03.2020 (ГУНП у м. Києві знаходиться за юридичною адресою: АДРЕСА_2 , яка територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва).

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні являється громадянин ОСОБА_4 .

Відповідно до фабули, внесеної в ЄРДР 31.03.2020 о 16:55:34 та повідомлення про підозру від 14.04.2020 року, ОСОБА_4 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Також, згідно наявних у сторони захисту матеріалів кримінального провадження, відношення до подій пов`язаних із паном ОСОБА_4 та кримінального провадження № 0000116 від 31.03.2020, має громадянин ОСОБА_5 , який у даному кримінальному провадженні є заявником, та має процесуальний статус свідка.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження , які є в наявності у сторони захисту, ОСОБА_5 , згідно протоколу допиту свідка від 01.04.2019 та протоколу додаткового допиту свідка від 27.04.2020, вказує номер контактного телефону № НОМЕР_2 .

26.03.2020 ОСОБА_5 звертається із заявою до УСР в м. Києві ДСР НП України про нібито вимагання у нього ОСОБА_4 неправомірної вигоди за незастосування штрафних санкцій по перевірці TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

31.03.2020 о 16:55:34 відомості про заяву внесено до ЄРДР за №0000116.

Згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.04.2020, останній повідомляє, що 3.03.2020 ним було складено протокол про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, де було вказано дату розгляду адміністративного правопорушення на 16.03.2020 та вручено ОСОБА_5 як представнику TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за дорученням) припис про усунення виявлених правопорушень.

16.03.2020 до ІНФОРМАЦІЯ_3 в призначений час прибув ОСОБА_5 на розгляд адміністративної справи за даною перевіркою, де і отримав постанову про закриття провадження відносно TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » оскільки надійшли пояснення, підтверджені фотофіксацією про припинення експлуатації. Вказані пояснення і були підставою закриття провадження.

Приблизно через неділю ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_4 за консультацією, щодо введення об`єкта в експлуатацію.

Під час розмови ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_5 займається реалізацією автомобільного газу, в результаті розмови ОСОБА_5 погодився продати ОСОБА_4 талони на 500 літрів автомобільного газу.

Через два дні ОСОБА_5 привіз ОСОБА_4 талони на автомобільний газ в кількості 500 літрів, але розрахувався ОСОБА_4 через день за ринковою ціною 7 грн. за літр на загальну суму 3500 грн.

Також ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , що може продати ще 2000 літрів автомобільного газу, на що ОСОБА_4 надав згоду.

Також сторона захисту, посилаючись на протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 , звертає увагу на те, що ОСОБА_5 впродовж всієї перевірки постійно уточнював оплату послуг останнього, на що ОСОБА_4 розуміючи та усвідомлюючи незаконність вказаних пропозицій відмовляв.

Із матеріалів кримінального провадження, які наявні у сторони захисту, можливо прийти до висновку, що ОСОБА_5 діє фактично як особа, яка співпрацює на конфіденційній основі із правоохоронними органами, і тим самим провокуючи інших осіб на скоєння злочину.

13 квітня 2020 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 під час отримання останнім талонів на автомобільний газ у загальній кількості 2000 літрів від ОСОБА_7 за які ОСОБА_4 не встиг розрахуватись, оскільки працівники поліції вдерлися до автомобіля та знерухомили останнього.

Для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню в частині підтвердження або спростування наявної провокації з боку правоохоронних органів щодо отримання неправомірної вигоди паном ОСОБА_4 , виникла необхідність отримати інформацію щодо можливого спілкування ОСОБА_7 з співробітниками правоохоронних органів, які супроводжують дане кримінальне провадження, отримання інформації щодо спілкування ОСОБА_7 із особами, які вже допитані у якості свідків, інших даних які можуть слугувати доказовою базою у кримінальному провадженні, а саме в електронному та роздрукованому вигляді дані щодо вхідних і вихідних дзвінків, інформації про вхідні і вихідні CMC-повідомлення із роздрукуванням змісту повідомлень та інша інформація яка є у володінні оператора мобільного зв`язку TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) з мобільних терміналів, котрі користувались номером мобільного оператора НОМЕР_1 (номер телефону ОСОБА_7 ) за період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2020 року до 24 год. 00 хв. 30.04.2020 року.

Іншим способом отримати вказану інформацію, як отримати тимчасовий доступ до речей i документів, які перебувають у володінні в операторів та провайдерів телекомунікацій можливості немає, у зв`язку з чим слідчий звернувся із вказаним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей i документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі i документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, шо існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Беручи до уваги, що сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, не довела наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд клопотання з викликом осіб у володінні яких знаходиться інформація відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України.

Належно повідомлений володілець охоронюваної законом таємниці явки свого представника в судове засідання не забезпечив.

У відповідності до ч.4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав повністю, просив задовольнити з підстав викладених у мотивувальній частині клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 31 березня 2020 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (кримінальне провадження № 0000116).

За обставин, викладених у клопотанні, 14.04.2020 складено та погоджено прокурором повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обставини кримінального правопорушення, зазначені у клопотанні, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 01 квітня 2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 27 квітня 2020 року та процесуальними документами.

Як на правову підставу для звернення до суду з клопотанням про надання доступу до речей i документів, сторона кримінального провадження посилається на ст. ст. 159-163 КПК України, та зазначає, що вилучення вищевказаних документів має важливе значення для повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, перевірки достовірності показань учасників кримінального провадження та можуть бути використані як докази.

Зі змісту ч. 1 ст. 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей i документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікацій, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 цього Закону інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є видом заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з цим із поданих матеріалів, вбачається, що вказане клопотання належним чином слідчим не обґрунтоване в частині мотивування потреб досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, крім того захисник просить надання тимчасового доступу до охоронюваної законом таємниці, щодо особистого спілкування свідка та за період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2020 року до 24 год. 00 хв. 30.04.2020 року, у той час, як з матеріалів клопотання вбачається, що подія кримінального правопорушення, про яку йдеться в клопотанні, мала місце сталася 13 квітня 2020 року, а із заявою про вчинення кримінального правопорушення свідок звернувся 26 березня 2020 року, тому слідчий суддя дійшов висновку про те, що без належного обґрунтування сама по собі мета, у зв`язку з якою сторона кримінального провадження звернулася із вказаним клопотанням не може бути підставою для втручання у права і свободи особи, у даному випадку свідка, про який йдеться у клопотанні. Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулася із вказаним клопотанням не виконала обов`язку щодо доведення обставин, викладених у ч. 3 ст. 132 КПК України, то застосування такого заходу кримінального провадження, як тимчасовий доступ не допускається, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання потрібно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 34 Закону України «Про телекомунікації», ст. ст. 131, 132, 159, 160, 162, 163, 164 КПК України,

ухвалив:
Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, у кримінальному провадженні №0000116, зареєстрованого 31.03.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: