Справа № 487/772/20
Провадження № 1-кс/487/1109/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000103 від 28.01.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 за погодженням з прокурором першого відділу регіональної прокуратури області звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке добровільно видано ОСОБА_5 , а саме: DVD-RVдиск з аудіо записами, зроблені на його власний мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 28.01.2020 року в ході спілкування з поліцейським ОСОБА_6 та фотографіями купюр, які ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 того ж дня на виконання його вимоги про передачу неправомірної вигоди.
Клопотання мотивоване тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000103 від 28.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 28.01.2020 р. потерпілий ОСОБА_5 в період часу з 17.19 год. по 17.25 год. добровільно видав DVD-RVдиск з аудіо записами, зроблені на його власний мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 28.01.2020 року в ході спілкування з поліцейським ОСОБА_6 та фотографіями купюр, які ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 того ж дня на виконання його вимоги про передачу неправомірної вигоди, а саме фото купюр: одна купюра номіналом 100 доларів США та 5 купюр номіналом 500 гривень кожна. Враховуючи те, що вилучене майно підтверджує факти і обставини, які підлягають встановленню під час кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000103 від 28.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 28.01.2020 р. на стаціонарному посту «Дачне» Біляївського району Одеської області інспектор поліції ОСОБА_8 , виконуючи службові обов`язки, зупинив вантажний автомобіль марки «МАН», державний номер НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 на автодорозі «Одеса-Миколаїв», який здійснював перевезення аміачної селітри (нітрат амонію) масою 29 тонн.
Після зупинки транспортного засобу інспектор ОСОБА_8 попросив водія ОСОБА_5 надати йому правовстановлюючі документи на вантаж, після перевірки яких зазначив, що водій не має права на перевезення вантажу.
В подальшому ОСОБА_8 виказав водію ОСОБА_5 вимогу про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США за не складання протоколу про вчинення кримінального правопорушення, не вилучення вантажу разом з автомобілем, та подальше не поміщення його на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, а також подальший проїзд повз СП «Дачне».
На виконання вимоги інспектора ОСОБА_8 водій ОСОБА_5 передав йому грошові кошти у розмірі 100 доларів США та 2500 гривень, попередньо сфотографувавши передані купюри та зафіксувавши протиправні вимоги ОСОБА_8 на диктофон власного мобільного телефону.
В подальшому 28.01.2020 р. потерпілий ОСОБА_5 в період часу з 17.19 год. по 17.25 год. добровільно видав DVD-RV диск з аудіо записами, які зроблено на його власний мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 28.01.2020 року в ході спілкування з поліцейським ОСОБА_6 та фотографіями купюр, які ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 того ж дня на виконання його вимоги про передачу неправомірної вигоди, а саме фото купюр: одна купюра номіналом 100 доларів США та 5 купюр номіналом 500 гривень кожна.
Цього ж дня слідчим Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 винесено постанову, згідно з якою долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу DVD-RV диск.
Посилаючись на те, що DVD-RV диск підтверджує факт і обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучений DVD-RV диск зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому наявні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене майно.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000103 від 28.01.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке добровільно видано ОСОБА_5 , а саме: DVD-RV диск з аудіо записами, зроблені на його власний мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 28.01.2020 року в ході спілкування з поліцейським ОСОБА_6 та фотографіями купюр, які ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 того ж дня на виконання його вимоги про передачу неправомірної вигоди.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1