Єдиний унікальний номер справи 185/1213/20
Провадження № 1-кп/185/365/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 05.02.2020 року, з обвинувальним актом та угодою про примирення за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2019 року приблизно о 18.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку своєї сестри ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому за усною домовленістю проживав в період часу з вересня 2019 року по 21 грудня 2019 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, запропонував знайомому ОСОБА_7 , який не був обізнаний про його злочинні дії та наміри, винести двокамерний холодильник «Liebherr» моделі СЗ5230-21 білого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 та знаходиться в вищезазначеному будинку, та закласти його до ломбарду. Обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись тим, що господарі будинку відсутні, спільно з ОСОБА_7 , виніс зазначену техніку з приміщення будинку, тим самим, таємно, шляхом вільного доступу, викрав вищезазначений холодильник, який поклав на візок та відвіз до ломбарду «Економ», що розташований за адресою м.Павлоград, вул. Центральна, 96, де уклав договір фінансової позики на суму 1100 грн., що витратив на власні потреби.

Крім того, 28 грудня 2019 року приблизно о 20.20 годині обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , - де діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що його сестра ОСОБА_6 не перебуває вдома, а його дії залишаться непоміченими, маючи ключі від будинку, відчинивши двері, проник до будинку, звідки таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав телевізор «Toshiba Color TV» моделі NО.21A3R вартістю 666.67 грн. та електроплитку «Леміра» вартістю 356.67 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 . З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме передав ОСОБА_7 в рахунок погашення боргових зобов`язань, який в свою чергу не був обізнаний про злочинні дії та наміри обвинуваченого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1023.34 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за епізодом протиправного заволодіння 21.12.2019 року майном потерпілого ОСОБА_5 : холодильником.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за епізодом протиправного заволодіння 28.12.2019 року майном потерпілого ОСОБА_5 : телевізором та електроплитою.

17 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ст. 185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, завдані збитки обвинуваченим повністю відшкодовані, та узгодженого покарання, яке повинний понести обвинувачений - призначення за ч.1 ст. 185 КК України покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців, за ч.2 ст.185 КК України покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони дійшли згоди про призначення остаточного покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України сторони дійшли згоди про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним терміном строком на три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання, в скоєному щиро кається, на досудовому слідстві сприяв швидкому розслідуванню вчиненого злочину, завдані збитки потерпілій стороні повністю відшкодував, має реальну можливість виконання узгодженого покарання за вчинений злочин.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий пояснив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на три роки та на підставі ст.75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування з випробуванням з іспитовим строком на три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений, розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для потерпілого, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України, для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, завдані збитки повністю відшкодував потерпілому, активно сприяв розкриттю злочину, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також визначене сторонами покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.
На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців за ч.1 ст.185 КК України, покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на три роки за ч.2 ст.185 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, - оскільки зазначений вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, відповідає обставинам вчиненого злочину.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обрано.
Під час проведення досудового розслідування проводились судово-товарознавчі експертизи, згідно довідок Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення експертиз було витрачено 1256.08 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених судово-товарознавчих експертиз у розмірі 1256.08 гривень.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, що внесено в ЄРДР за №0000194 від 05.02.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити узгоджене учасниками кримінального провадження покарання у виді:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених судово-товарознавчих експертиз експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України у розмірі 1256.08 гривень.

Речові докази:

холодильник «Liebherr», телевізор «Toshiba Color TV», електроплитку «Леміра», передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, захисником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим - з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 КПК України
- прокурором - з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1