У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2020 Справа №607/6729/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, в кримінальному провадженні №0000074, -

встановив:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000074, звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

У клопотанні вказано: «СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000074 від 08.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в порушень вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, з метою особистого збагачення вступили у злочинну змову з ОСОБА_7 , направлену на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропної речовини «амфетамін».
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи умисно, 19.12.2019 близько 17.30 год. перебуваючи у салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Незалежності, у м.Хоростків, Гусятинського району, Тернопільської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи в наявності незаконно придбану порошкоподібну речовину - «амфетамін», який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,0325 грама, незаконно збув його ОСОБА_8 , (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти у сумі 200 грн.
Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., «амфетамін», відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено.
Окрім цього, ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 22.04.2020 близько 13.00 год перебуваючи у м.Тернопіль біля будинку №9 по вул.Стадникової, отримав від останнього тверду речовину - «амфетамін», який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 30.438 грама, що згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 1 серпня 2000 року, являється особливо великим розміром, з метою подальшого його збуту.
Надалі, 22.04.2020 близько 14.00 год., з метою збуту незаконно отриманої від ОСОБА_7 психотропної речовини - амфетамін, масою 30.438 грама, ОСОБА_4 за допомогою автомобіля марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 перевозили її із м. Тернопіль у м.Хоростків Гусятинського району Тернопільської області.
Однак, цього ж дня, близько 14.00 год. працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та проведено огляд ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено із кишені спортивної куртки психотропну речовину амфетамін, масою 30.438 грама, обіг якого обмежено, який останній за попередньою змовою з ОСОБА_7 перевозив з метою збуту.
Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., «амфетамін», відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоростків, Гусятинського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого.
повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, психотропних речовин вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2,3 ст.307 КК України.
Наявність підстав підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення є зібранні під час досудового розслідування докази, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_8
- висновком експерта за результатами проведення експертизи матеріалів речовин та виробів № 2.1 907/19 від 26.12.2019.
- протоколом огляду місця події від 22.04.2020.
- висновком експерта за результатами проведення експертизи матеріалів речовин та виробів № 2.1 454/20 від 23.04.2020.
- показаннями свідка ОСОБА_9
?іншими матеріалами досудового розслідування.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які обєктивно звязують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Із урахуванням здобутих в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш мякий запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень, виходячи з наступного.
Так, метою застосування щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставами застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.
Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Відповідно альтернативної міри покарання немає. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.
На даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню. Наявні дані кримінального провадження вказує на те, що злочинна діяльність ОСОБА_4 , є багатоепізодною, до якої причетні інші не встановленні особи. У зв`язку із цим органом досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місцезнаходження наркотичних засобів та психотропних речовин, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки за допомогою яких здійснювався незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, обставин їх купівлі та доставки у м. Тернопіль та у м.Хоростків, Гусятинського району, Тернопільської області, місця зберігання та обставин її збуту, обставин одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів та місць їх зберігання тощо. Однак, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст.2 КПК України.
Ризиком того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а від так останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.
Також, ОСОБА_4 , особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.
Окрім цього, необхідно провести комплекс слідчо-розшукових дій, спрямованих на отримання доказів вчинення ОСОБА_4 , спільно із іншими особами інших злочинів, встановлення цих осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальність за вчиненні діяння. Про те, ОСОБА_4 , знаючи осіб, які причетні до його злочинної діяльності, може вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на них з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в його користь тощо.
ОСОБА_4 , не працює, немає постійного законного заробітку, на утриманні особи не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання. Вищевказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.
Тому, в разі застосування до ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, орган розслідування не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими співучасниками злочину та свідками, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджанню ним в розслідуванні цього кримінального провадження та знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків, необхідності обранні ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Відомостей, які б вказували на неможливість утримування
ОСОБА_4 , під вартою, на даний час не здобуто.
Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Окрім того, враховуючи те, що відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків, передбачених цим кодексом. Враховуючи вищенаведені ризики, тяжкість злочину, санкцію, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, його соціальний та економічний стан, застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
А тому, розмір застави, який забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 051000 гривень.
У випадку задоволення клопотання, внесення застави, визначеної судом, ОСОБА_4 , буде рахуватися підозрюваним, стосовно якого обрано запобіжний захід, не повязаний із триманням під вартою, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваного (обвинуваченого) від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на ОСОБА_4 , необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
?з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;
?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
?утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними особами.
?здати до органів Державної міграційної служби, документ для виїзд за межі України.
З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».
Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що підтримує клопотання, посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 заперечив, щодо задоволення клопотання посилаючись на його недостатню обгунтованість.

Заслухавши доводи сторін, проаналізувавши клопотання сторони обвинувачення, оцінивши долучені до нього додатки - матеріали, слідчий суддя приходить до висновку,

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; норми Конституції України є нормами прямої дії; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, психотропних речовин вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2,3 ст.307 КК України.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши наведене у сукупності вважаю, що пояснення сторони захисту спростовуються матеріалами, які додано до клопотання і доводами сторони обвинувачення про реальне існування ризиків. Однак, доцільно зазначити, що вказані в ухвалі за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду, або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження, що передбачено ст.198 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008 зазначено, що в усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів.

Із змісту клопотання сторони обвинувачення та матеріалів долучених до нього вбачається неможливість запобігти встановленим ризикам котрі передбачені ст. 177 КПК України шляхом обрання та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із взяттям під варту.

Відповідно до ст.178 КПК України При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З врахуванням особи ОСОБА_4 , його стану здоров`я, сімейного стану, соціальних зв`язків, необхідності проведення певних слідчих (розшукових) дій і того, що перебуваючи на волі, з метою нівелювання доказів він може незаконно вплинути на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає за необхідне застосовувати до нього винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою на вказаний у клопотанні строк, оскільки наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворого запобіжного заходу, тому що жоден з них не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Крім цього, суду не надано належних доказів того, що підозрюваний не може утримуватися під вартою за станом здоров`я, чи іншими обставинами.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п.3 ч.5 ст. 183 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У клопотанні слідчого зазначено, що необхідний розмір застави, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 051000 гривень однак на думку суду із матеріалів долучених до клопотання не вбачається підстав вважати, що застава у межах визначених ст. 183 КПК України не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, тому суд приходить до переконання про доцільність визначення застави у межах пункту 3 ч.5 ст. 183 КПК України.

Керуючись статями 29, 55, 129 Конституції України, Главою 18 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовільнити.

ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 21 червня 2020 року, який обчислювати з моменту фактичного затримання 22 квітня 2020 року.

ОСОБА_4 визначити заставу в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 21 червня 2020 року.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 21 червня 2020 року в 16 год. 25 хв.

Копію ухвали негайно вручити сторонам, всім учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1