Справа № 610/2573/19
Провадження № 1-кп/636/15/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2020 року Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва матеріали кримінального провадження № 0000668 від 11.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 22 червня 2020 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор рахує необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, і запобігає вчинення іншого кримінального правопорушення і вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, який просив змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що всі свідки по справі допитані, він зобов`язується вчасно з`являтися до суду, бажає працювати, захисника, який підтримав свого підзахисного та посилався на те, що прокурор не навів ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України. Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, та враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд приходить до наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, але, на думку суду, навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і які частково відпали на теперішній час, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого, те, що обвинувачений має постійне місце проживання, тривалий термін знаходиться під вартою, рахує доцільним замінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що забезпечить його явку до суду та належну поведінку, та буде достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого не відлучатися з населеного пункту, де він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про зміну обраного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 тривалий час отримується під вартою, його особу, розгляд кримінального провадження триває, який часто відкладається по причині неявки свідка і сторона обвинуваченого не може забезпечити явку свідка до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_7 змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого та забезпечить його явку до суду.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 193-198, 331, 350, 369-372 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :
В задоволені клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою, за яким він фактично проживає: АДРЕСА_1 строком до двох місяців до 09 серпня 2020 року включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варту.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 додаткові обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора чи суду;

заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.

Порушення умов цілодобового домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_7 здійснює слідчий СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали направити до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області для негайного виконання та здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема, для проведення процесуальних дій;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відвідувати місця нічних розважальних закладів, місця продажу спиртних напоїв на розлив, залізничних вокзалів;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання встановлених щодо нього обов`язків, може бути застосований більш жорсткий запобіжний засіб та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали, тобто з 10 червня 2020 року до 09 серпня 2020 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_7 здійснює слідчий СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена згідно рішення Конституційного Суду України № 24-р/2019 від 13.06.2019.

Головуючий

Судді