ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/99/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №686/15200/17 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України повернуто прокурору Хмельницької області. Цією ж ухвалою продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 09 лютого 2020 року включно.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що складений обвинувальний акт містить суттєві недоліки, зокрема фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені поверхнево в загальних межах та не конкретно, тобто в акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення, що унеможливлює здійснити судовий розгляд та позбавляє обвинувачених права на ефективний судовий розгляд.

Окрім того, суд зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не виключається можливість ухилення його від явки до суду та перешкоджання встановленню істини по справі, тому підстави для продовження запобіжного заходу не відпали, а інші запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду в частині повернення обвинувального акта скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вважає вказану ухвалу необґрунтованою, оскільки висновки суду першої інстанції зроблені внаслідок неправильного тлумачення та застосування норм кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, неповного з`ясування обставин кримінального провадження. Вказує, що питання встановлення обставин кримінального правопорушення, згідно зі ст. 314 КПК України, не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні, а встановлюються під час судового розгляду.

Апелянт посилається на те, що під час судового розгляду прокурор, відповідно до вимог ч.2 ст. 337 КПК України, у випадку виявлення будь-яких неточностей може виправити їх безпосередньо під час розгляду кримінального провадження в суді шляхом зміни обвинувачення та висунення додаткового обвинувачення.

Вказує, що наведені підстави для повернення обвинувального акта зазначені в оскаржуваній ухвалі від 11.12.2019 року є аналогічними за своїм змістом з підставами повернення обвинувального акта у даному провадженні викладені в ухвалі Хмельницького міськрайонного суду від 05.07.2018 року, яку було скасовано як необґрунтовану ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.09.2018 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 11.12.2019 року в частині продовження йому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та змінити на більш м`який непов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що на даний час немає доказів, які б давали підстави вважати, що він, як обвинувачений у справі, буде ухилятися від слідства та суду або від виконання процесуальних дій, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність.

Вважає, що ухвала не відповідає практиці ЄСПЛ.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення а рішення суду без змін, вважають ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору законною і обґрунтованою.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвокати ОСОБА_14 та ОСОБА_13 посилаються на відсутність в обвинувальному акті належного формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинувачених внаслідок чого вони позбавлені здійснювати якісний та повний захист, тому вважають ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору законною і обґрунтованою, просять її залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просить її задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 заперечив, в судових дебатах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора та підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 314 КПК України визначено порядок проведення підготовчого судового засідання, під час якого суд з`ясовує наявність підстав для прийняття судом рішень, передбачених ч.3 цієї статті.

Зокрема, п.3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перелік вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт міститься у ст. 291 КПК України.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, підставами повернення обвинувального акту були: не чітке формулювання обвинувачення, що унеможливлює здійснити судовий розгляд.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з правовими висновками викладеними в постанові Верховного суду від 24.11.2016 року №5-328кс16 проаналізовано зміст вказаної норми закону, яка вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва формула обвинувачення), формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , не викликає сумнівів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у підготовчому судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України, суд не вправі вирішувати питання щодо правильності викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та встановлення цих обставин, оскільки для прийняття такого рішення суд зобов`язаний дослідити докази у кримінальному провадженні, які в підготовчому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України, не надаються.

Тому, при поверненні обвинувального акту прокурору суд не врахував, що відповідно до ст.23 КПК України дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, де суд детально встановлює всі обставини вчинення кримінального правопорушення, тому прийшов до передчасних висновків про не конкретне формулювання обвинувачення і на формальних підставах повернув обвинувальний акт прокурору.

Окрім того, наведені підстави для повернення обвинувального акта, які зазначені в оскаржуваній ухвалі є аналогічними за своїм змістом підставам повернення обвинувального акта, які викладені в ухвалі Хмельницького міськрайонного суду від 05.07.2018 року, зокрема, щодо не конкретного формулювання обвинувачення, яку скасовано як необґрунтовану ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.09.2018 року та скеровано на новий судовий розгляд.

Разом з тим, ухвала апеляційного суду Хмельницької області від 21.09.2018 року судом першої інстанції не виконана, що суперечить вимогам ч.3 ст. 415 КПК України, відповідно до якої висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

За таких обставин, колегія суддів вважає не вірним висновок суду про повернення обвинувального акта прокурору, який відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України ухвалив рішення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для призначення нового розгляду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який непов`язаний з триманням під вартою з огляду на наступне.

Як вказав суд, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими, що не виключає можливість ухилення його від явки до суду та перешкоджання встановленню істини у справі.

Зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 діб.

Окрім того, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 686/15200/17 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції у цьому ж складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді