Справа № 301/2157/19
1-кп/301/43/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в :
До Іршавського районного суду Закарпатської області з Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 просить відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з невкою потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заявила клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки не відповідає вимогам КПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення.

Відповідно до ст. 21 ч. 2 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає.

Так, відповідно до ч.1 ст. 191 КК України обвинувальний акт складається слідчим після чого затверджується прокурором. Затверджений прокурором обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 не скріплений печаткою прокурора (сторінка №1 обвинувального акту) ,що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документа. Саме підписання та затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підписом та печаткою надає цьому документу статусу офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням, зазначена правова позиція збігається з правовою позицією Верховного Суду у справі №5-50 кс 15 від 09.07. 2015року.

Щодо порушень конкретизації злочину та не відповідності обвинувальному акту вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так у ч.1 ст. 91 КПК України визначеного кримінальному провадженню підлягає доказування зокрема подія кримінального правопорушення (час і місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) що виходячи із суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України як виклад фактичних обставин які прокурор вважає встановленими. Як вбачається з п. 10 Постанови ВС України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві від 24. 10. 2003року №8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом.

Згідно ст. 291 КПК України у акті мають бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановлені, правова кваліфікація правопорушення із посиланням на положення статті Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З огляду на даний обвинувальний акт, він фактично переписаний із повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України. В обвинувальному акті є посилання на докази зібрані по справі (висновок судової медичної експертизи, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого Олашин, протокол допиту підозрюваного) і т.д. з метою доведеності певних обставин. Це суперечить принципам верховенства права й неупередженості суду, безпосередності дослідження доказів, що закріплено в ст. 7,8,.22.23 КПК України, ставить сторону захисту в нерівне положення із стороною обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України досудове слідство закінчується складанням обвинувального акту який підписується слідчим і затверджується прокурором, Прокурором грубо порушено вимоги ст. 293 КПК України відносно підзахисного ОСОБА_4 так як із його слів йому не вручено копію обвинувального акту тане надано реєстру матеріалів досудового розслідування. Із слів ОСОБА_4 він не знає в чому він обвинувачується, які він підписував документи на протязі досудового слідства, в чому його звинувачують, отже таким чином порушено ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де чітко зазначено, що підозрюваний у злочині ОСОБА_4 мав бути проінформований зрозумілою для нього мовою про характер та причини висунутого обвинувачення.

Тому, всі вказані факти в сукупності на даній стадії процесу не дають жодної законної підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає обвинувальний акт слід повернути прокурору Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Керуючись статтями 291,314, 395 КПК України,

у х в а л и в :

обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному 30.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000605 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 435 КК України - повернути прокурору Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з метою усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через районний суд.

Суддя : ОСОБА_1