Справа № 344/1514/20
Провадження № 1-кс/344/701/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування арешт майна у кримінальному провадженні № 0000270 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000270 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2019 до чергової частини Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт від старшого інспектора Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , про те, що працівниками ювенальної превенції, було отримано інформацію, що в мережі месенджер «Телеграм», було опубліковано відео на якому зображено, що відносно малолітньої ОСОБА_4 вчиняють розпусні дії, які виразились в оголенні статевих органів мацання їх та інші не пристойні дотики.

В ході досудового розслідування встановлено, що факт вчинення неправомірних дій відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зафіксовано на камери мобільних телефонів свідками вказаної події.

ОСОБА_5 добровільно надала мобільний телефон марки «HuaweiY4» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний мобільний телефонвизнано речовим доказом, який зберіг на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обстави, що встановлюються під час кримінального провадження та поміщено в кімнату зберігання речових доказів Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в області.

В ході досудового розслідування будь-які документи, які підтверджують право власності на майно зазначене у клопотанні не здобуто, однак є достатні підстави вважати, що зазначеним майном користувалась та розпоряджалась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вказаний речовий доказ було добровільно надано матір`ю малолітньої ОСОБА_7 .

На даний час виникла необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, пов`язаного із накладенням арешту на мобільний телефон марки «Huawei Y4» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , який добровільно наданий ОСОБА_5 та знаходиться у власності і користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для тимчасового вилучення вищезазначеного мобільного телефону є те, що на ньому могли зберегтися відеозаписи, на яких зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

В той же час, згідно з вимогами абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть містити на соіб сліди вчинення злочину, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Huawei Y4» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , якийдобровільно наданий ОСОБА_5 та знаходиться у власності і користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1