Справа №523/6309/20
Провадження №1-кс/523/1739/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 р. слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Суворовського районного суду м.Одеси надійшло клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про накладення арешту на майно.
Так, згідно клопотання слідчого встановлено, що 27.04.2020р., невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 .

Відомості щодо даного факту 28.04.2020р. внесені до ЄРДР за №0001347, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.04.2020р., виїздом слідчо-оперативної групи за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяви, що надійшла по лінії «102», встановлено, що за вищевказаною адресою перебувають двоє чоловіків, які здійснюють ремонт даної квартири, яка 30.01.2020р. було опечатана у зв`язку з смертю власника квартири ОСОБА_5 .

У подальшому, під час здійснення досудового розслідування отримано пояснення від ОСОБА_6 , який пояснив, що за вищевказаної адресою він прибув за проханням власника даної квартири, а саме ОСОБА_7 з метою здійснення ремонту. Крім цього було надано витяг з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого власником вищевказаної квартири є ОСОБА_7 .

Однак, в ході спілкування з сусідами вищезазначеної квартири, які відмовилися надавати свої анкетні дані, стало відомо, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної власності ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Крім цього, як їм відомо, вищевказану квартиру покійна ОСОБА_5 нікому не продавала і жодних довіреностей на здійснення будь-яких дій з квартирою нікому не видавала, а також в даній квартирі мешкала самостійно.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого за наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінального-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 з забороною відчуження і користування, яка згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно належить ОСОБА_7 .

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1