Справа № 308/9090/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2019 року про відмову у відновленні пропущеного строку на оскарження вироку суду від 30.04.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2019 року про відмову у відновленні пропущеного строку на оскарження вироку суду від 30.04.2010 року.

Клопотання мотивовано тим, що 30 квітня 2010 року він був засуджений Військовим місцевим судом Ужгородського гарнізону за обвинуваченням у вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 410 та ч.2 ст.366 КК України до 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права на 2 роки здійснювати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарчі обов`язки за вироком суду.

Незважаючи на такі обставини ним було подано апеляцію, яка була прийнята до провадження і призначена до розгляду 30.07.2010 року. Але потім з невідомих йому причин, розгляд справи був перенесений на 23.07.2010 року. До військової частини де він проходив службу військових сил України прийшла телефонограма з повідомленням, що розгляд апеляції переноситься на 23 липня 2010 року, тобто на наступний день, що поставило його в неможливих умовах фізично прийняти участь у розгляді апеляції, так як він реально не міг приїхати, тому що частина знаходилася на відстані 800 км. від місця розгляду апеляції. Тому участі у розгляді апеляції ОСОБА_3 та його адвокат не приймали і про результати вирішення справи не мали уяви.
06.06.2019 р. він звернувся до Верховного Суду України про скасування судових рішень, які є по суті протизаконні і не відповідають вимогам кримінально процесуального законодавства України. Також, звернувся із клопотанням про відновлення пропущеного строку і прийняття касаційної скарги до розгляду її по суті до Верховного Суду України, але скарга була повернута в зв`язку з тим, що він повинен звернутися із таким клопотанням про відновлення пропущеного строку до апеляційного суду, який розглядав апеляцію, відповідно до вимог зазначених в ст.ст.353, 386 КПК України.

07.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся із клопотання про відновлення пропущеного строку до Закарпатського апеляційного суду, який своєю ухвалою від 19.07.2019 року залишив без розгляду його заяву мотивуючи тим, що за змістом ч. 1 ст.387 КПК України ( в редакції 1960 р.) касаційні скарги на судові рішення, про поновлення строку, подаються через суд, який постановив вирок чи виніс ухвалу або постанову.

06.08.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про відновлення йому строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатського суду від 05.12.2019 року клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження залишено без задоволення.
З вказаним висновком суду ОСОБА_3 також не погодився та вважає, що такий не відповідає вимогам КПК України, а тому подав апеляційну скаргу та клопотання про відновлення строків на звернення до апеляційного суду.
Вказана ухвала суду від 05.12.2019 року отримана ним 16.12.2019 року, що посвідчується відміткою на поштовому конверті.
Учасники процесу для розгляду клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені.

15.01.2020 року матеріали справи були направлені до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.02.2020 року матеріали справи повернуто до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для виконання вимог ст. 351,353,354 КПК України (1960).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України (1960) апеляція на вирок, ухвалу чи постанову суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту їх проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку, про що зазначено в ч. 2 ст. 353 КПК України (1960).

В своєму клопотанні ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2019 року про відмову у відновленні пропущеного строку на оскарження вироку суду від 30.04.2010 року, оскільки він не був присутній при оголошенні постанови та з текстом постанови ознайомився 16.12.2019 року, коли отримав поштове відправлення.

Оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо отримання ОСОБА_3 зазначеної постанови, на проголошенні постанови він присутній не був, суд вважає клопотання обґрунтованим, а строк таким, що підлягає поновленню, враховуючи поважність його пропуску.

Керуючись ст.89, 349,353 КПК України ( редакції 1960року), суддя, -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2019 року про відмову у відновленні пропущеного строку на оскарження вироку суду від 30.04.2010 року.

На постанову може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1