Справа №487/2540/20
Провадження №1-кс/487/3026/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000238 від 06.03.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши при цьому розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 250 000 грн.

В клопотанні слідчий послався на те, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в проханні надати та одержанні службовою собою, яка займає відповідальне становище, для себе неправомірної вигоди за невчинення нею в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вичнене службовою особою, яка займає відповідальне становище. Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.03.2020 та протоколами її допиту, актами приймання-передачі грошових коштів, протоколами огляду, вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр, кломплексом негласних слідчих дій. На думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків з числа тих, яким відомі обставини його незаконної діяльності, може вживати заходи впливу на ще недопитаних свідків з метою зміни останніми показів. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може зашкодити нормальній діяльності кафе ОСОБА_8 з метою зміни показань цього свідка. Крім того, ОСОБА_6 зможе продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки вважатиме, що може безперешкодно одержувати неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність у Корабельному районі м. Миколаєва, та передавати її частину підлеглим працівникам Корабельного ВП. ОСОБА_6 обізнаний про методи та форми роботи правоохоронних органів, що підтверджується його поведнікою під час зустрічей з ОСОБА_8 та одержання від останньої неправомірної вигоди, він жодного разу грошові кошти в руки не брав, уникав проголошення суми неправомірної вигоди, використовував закриті мобільні додатки, що характеризує ОСОБА_6 як особу, яка вживатиме всіх незаконних заходів, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності та покарання шляхом перешкоджання досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. Крім того, на думку слідчого, під час зустрічей зі свідком ОСОБА_8 підозрюваний ОСОБА_6 складає враження особи, схильної вчиняти в подальшому інші корисливі корупційні правопорушення, та задля зупинення вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень правоохоронними органами прийнято рішення про його затримання. Запобігти ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого, неможливо.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, наполягаючи на його задоволенні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що підстав для його затримання не було, грошові кошти у нього не вилучались; переховуватися не збирається, оскільки має сім`ю, працює.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, посилався на необгрунтованість підозри за ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки в ході проведених обшуку та затримання ОСОБА_6 не були виявлені грошові кошти, які могли бути предметом вказаного злочину, не була виявлена і картка "Приватбанк", на яку, нібито, були перераховані грошові кошти. Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб підприємців, ФОП ОСОБА_8 зареєстрована Миколаївською міською радою 10.03.2020р., а згідно протоколу допиту, вона здіснювала підприємницьку діяльність вже понад 4 місяців, таким чином, відомості, надані свідком ОСОБА_8 не співпадають з фактичними обставинами, а саме на її покази слідчий посилаєтсья обгрунтовуючи підозру. Також на думку захсиника, ОСОБА_6 не відноситься до службової особи, що займає відповідальне або особливе становище. Крім того, жоден з ризиків, на наявність яких посилається слідчий в клопотанні, не підкріплений доказами, а відтак не існує як об`єктивно наявний.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на необгрунтованість підозри і недоведеність ризиків.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Судом встановлено, що ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000238 від 06.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП в Миколаївській області № 170 о/с від 13.05.2019 капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до статей 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно вимог статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. ст. 2, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення , та інші.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

У відповідності до вимог п.п. З п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на працівників Національної поліції поширюється дія вказаного закону.

Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 255 КУпАП, посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, підприємницької діяльності, у тому числі, передбачених ст.ст. 156, 164 КУпАП (порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами; порушення порядку провадження господарської діяльності).

Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу», службовими особами, які займають відповідальне становище, відносяться до категорії «Б» посад державної служби, серед інших, є й заступники керівників структурних підрозділів (їх одиниць) органів державної влади.

Згідно наказу Національної поліції України від 06.11.2015 № 1 «Про затвердження структури Національної поліції України» Корабельний ВП ГУНП в Миколаївській області є територіальним (відокремленим) підрозділом, тобто структурним підрозділом (одиницею) органу державної влади.

Таким чином, заступник начальника Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_6 , будучи заступником керівника структурного підрозділу (одиниці) органу державної влади, постійно виконує функції представника влади, тобто є службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище.

Проте, ОСОБА_6 підозрюється в порушенні зазначених вище вимог законодавства, а саме в тому, що він, перебуваючи на посаді заступника начальника Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вчинив корупційний злочин за наступних обставин.

Так, на території Корабельного району м. Миколаєва працюють кафе, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , підприємницьку діяльність в яких здійснює ОСОБА_8 . Вказані кафе надають громадянам послуги в галузі торгівлі та громадського харчування.

02.03.2020 приблизно о 14 год 00 хв, ОСОБА_6 перебуваючи в салоні автомобілю VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, що за адресою: вул. Янтарна, 64, м. Миколаїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом використання службового становища, висловив громадянці ОСОБА_8 , що здійснювала на той час підприємницьку діяльність лише у кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та планувала відкрити ще два кафе, що на даний час знаходяться за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , прохання надати неправомірну вигоду матеріального характеру за квітень 2020 року у розмірі 6000 грн., тобто по 2000 грн. з кожного кафе щомісяця, за нескладання ним, ОСОБА_6 , та підлеглими йому працівниками Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, порушення порядку провадження господарської діяльності в кафе, що знаходяться в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , ненаправлення матеріалів до органу уповноваженого їх розглядати, а також нестворення будь-яких інших перешкод в зайнятті підприємницькою діяльністю на території Корабельного району м. Миколаєва.

В подальшому, 08.04.2020 приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні автомобілю VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, що за адресою: вул. Янтарна, 64, м. Миколаїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_8 першу частину неправомірної вигоди матеріального характеру у розмірі 6000 грн., за нескладання ним, ОСОБА_6 , та підлеглими йому працівниками Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, порушення порядку провадження господарської діяльності в кафе, що знаходяться в м. Миколаєві по вул. Новобудівна, 2, вул. Океанівська, 14/1, та вул. Знам`янська, 37, ненаправлення матеріалів до органу уповноваженого їх розглядати, а також нестворення будь-яких інших перешкод в зайнятті підприємницькою діяльністю на території Корабельного району м. Миколаєва.

В подальшому, 05.05.2020 приблизно о 11 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні автомобілю VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , навпроти магазину АТБ-Маркет, що знаходиться за адресою: пр. Богоявленський, 312, у м. Миколаєві усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом використання службового становища, висловив громадянці ОСОБА_8 , прохання надавати подальшу неправомірну вигоду матеріального характеру за травень 2020 року у розмірі 6000 грн. по 2000 грн з кожного кафе щомісяця, шляхом перерахування їх на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , за не складання ним, ОСОБА_6 , та підлеглими йому працівниками Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, порушення порядку провадження господарської діяльності в кафе, що знаходяться в м. Миколаєві по вул. Новобудівна, 2, АДРЕСА_2 , та вул. Знам`янська, 37, ненаправлення матеріалів до органу уповноваженого їх розглядати, а також нестворення будь-яких інших перешкод в зайнятті підприємницькою діяльністю на території Корабельного району м. Миколаєва.

В подальшому, 05.05.2020 приблизно о 13 год 48 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, що за адресою: вул. Янтарна, 64, м. Миколаїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом використання службового становища, у визначений ним спосіб, шляхом перерахування на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , одержав від ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди матеріального характеру у розмірі 6000 грн., за не складання ним, ОСОБА_6 , та підлеглими йому працівниками Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, порушення порядку провадження господарської діяльності в кафе, що знаходяться в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , ненаправлення матеріалів до органу уповноваженого їх розглядати, а також нестворення будь-яких інших перешкод в зайнятті підприємницькою діяльністю на території Корабельного району м. Миколаєва.

Відповідно до даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 05.05.2020р. було затримано ОСОБА_6 за отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 06.05.2020р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в проханні надати та одержанні службовою особо, яка займає відповідальне становище, для себе неправомірної вигоди за невичнення нею в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема, заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 05.03.2020 р., протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 11.03.2020р., 13.04.2020р., 05.05.2020р., протоколи обшуку від 05.05.2020 р., акт прийому-передачі грошових коштів від 05.05.2020р., протокол огляду, вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 05.05.2020р., що свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.

Слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим за ч. 3 ст. 368 КК України, від 5 до 10 років позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_6 за допомогою зв`язків, здобутих під час проходження служби в Корабельному ВП ГУНП в Миколаївській області на керівній посаді, може впливати на свідка ОСОБА_8 , а також на інших свідків, які підлягають допиту.

Також підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки здобув певний досвід за час виконання своїх службових обов`язків в поліції, обізнаний з методами оперативно-розшукової діяльності, які може використовувати для знищення доказів.

Слідчий суддя вважає, що ні слідчий в клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели достатніх підстав, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання ( АДРЕСА_4 ), де проживає з дружиною і малолітнім сином ОСОБА_9 , 2013 року народження, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, працює, перебуваючи на посаді заступника начальника Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, на службі зарекомендував себе з позитивної сторони, раніше не судимий, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене, враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, інші існуючи ризики, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, чого не зможе зробити інший, більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000238 від 06.03.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 05.07.2020 року, заборонивши йому в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. залишати місце постійно проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.05.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1