КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2742/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із ДУ «Київським слідчим ізолятором» матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 травня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 , законного представника підозрюваного ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Башлики Ківерцівського району Волинської області, освіта незакінчена середня, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 07 липня 2020 року (включно).
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 , та обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності фактичним обставинам кримінального провадження. Оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, допомагає матеріально своїм батькам, сестрам та братам, матеріальна шкода не завдана, вина не доведена, а пред`явлена підозра є не обґрунтованою та не підтверджена доказами. Тримання неповнолітнього ОСОБА_7 під вартою є незаконне, а затримання не обґрунтованим, жоден ризик передбачений статтею 177 КК України не доведений, та слідчий суддя безпідставно не визначив розмір застави.
Також апелянт зазначає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того апелянт зазначає, що судом не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, допомагає своїм батькам матеріально в зв`язку з чим і приїхав працювати у місто Київ на будівництво, так як його родина має ще 9 (дев`ять) дітей разом з ним, а саме 5 (дівчат) та 3 (три) хлопці вік яких становить від 8 (восьми) років до 20 (двадцяти) років. Підозрюваний є працівником ТОВ «Альфаградбуд», має постійне місце проживання: АДРЕСА_2 , де проживає з рідним дядьком ОСОБА_12 .
Також судом не було взяти до уваги, що Церква ХВЄ с. Башлики Ківерцівського р-ну, Волинської області якої його батьки та він сам є прихожанами, готові взяти його на поруки, так як знають його як спокійну, виховану та чемну людину.
Апелянт вважає, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді - особистого зобов`язання, домашнього арешту або виключно застави в значно меншому розмірі, оскільки взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, підозрюваного та законного представника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 травня 2020 року близько 21 години 30 хвилин (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи на неогородженій території, що розташована з тильного боку торгівельного центру «ЄвроПарк», за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 140а, знаходячись разом із малолітньою ОСОБА_13 , 2007 року народження, маючи умисел, направлений на зґвалтування, скориставшись темним часом доби та відсутністю сторонніх осіб поблизу себе, задля задоволення статевої пристрасті, силою штовхнув малолітню ОСОБА_13 в плечі, внаслідок чого остання впала на землю.
В подальшому, стримуючи руки малолітньої ОСОБА_13 та закриваючи їй рота, тим самим долаючи опір потерпілої, зірвав з неї нижню білизну та всупереч волі малолітньої ОСОБА_13 , насильно вступив з нею у статеві зносини природнім способом, тим самим зґвалтував її.
09.05.2020 о 09 год. 15 хв. ОСОБА_7 затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України (час фактичного затримання о 08 год. 00 хв.).
09.05.2020 слідчим, за погодженням з прокурором, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування).
11.05.2020 старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 60 діб, без визначення застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначила, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про реєстрацію в ЖЕО Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП за № 1175, 1179 від 08.05.2020, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2020, протоколом огляду місця події від 09.05.2020, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків та іншими матеріалами в сукупності.
Також сторона обвинувачення зазначила, що в ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного та швидкого його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні;
- перешкоджати здійсненню досудового розслідування.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, та покарання за який становить від 10 до 15 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слідчий зазначив наступне: підозрюваний:
- за місцем реєстрації не проживає, не працює та не навчається, відповідно не має постійного та законного джерела для існування, а також міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може впливати на потерпілу та свідків, слідчий зазначив зазначити, що підозрюваний, маючи реальну можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, або використовуючи свої дружні відносини, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. При цьому злочин, в якому він підозрюється є насильницьким, що ще раз підтверджує реальність цього ризику.
Такими своїми діями підозрюваний буде перешкоджати здійсненню досудового розслідування в розумні строки.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 у разі застосування до нього запобіжного заходу, який дає реальну можливість вільного пересування, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати здійсненню досудового розслідуванню.
Враховуючи все вищезазначене, сторона обвинувачення вважала, що ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а саме тримання під вартою.
Оскільки лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам, в тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
11.05.2020 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області задоволено вказане клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, вимогам передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховано зібрані докази, які підтверджують обґрунтованість підозри, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушень вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.
За таких обставин, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними ("Боцано проти Франції").
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів ("Боротюк проти України" п. 62).
Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи ("Piruzyan v. Armenia" п. 95).
Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є неповнолітнім, неодружений, має позитивні характеристики за місцем попереднього навчання та роботи, підозрюваний є працівником ТОВ «Альфаградбуд», має постійне місце проживання: АДРЕСА_2 , де проживає з рідним дядьком ОСОБА_12 . Наведені дані в своїй сукупності, як вважає колегія суддів, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_7 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом. Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, майновий, сімейний стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому колегія суддів приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим колегія суддів переконана, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, крім того при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням ("Bykov v. Russia" п. 61).
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді місцевого суду, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 , яке погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.07.2020 року, включно, із покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід на думку колегії суддів, в повній мірі забезпечить запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 травня 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Башлики Ківерцівського району Волинської області, освіта незакінчена середня, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 07 липня 2020 року (включно), - скасувати.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.07.2020 року, включно.
Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" з-під варти звільнити.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися цілодобово із місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та з будь-якими особами, визначеними слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з ними із дотриманням умов, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії даної ухвали встановити до 07 липня 2020 року включно.
Негайно доставити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити його з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 , і повідомити про це старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , та прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 .
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 .
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3