Справа № 308/2906/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18березня 2020 року, погоджене прокурором, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший лейтенант поліції ОСОБА_3 слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18березня 2020 року, погоджене прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 17.03.2020 на спецлінію 102 надійшло повідомлення від невідомого громадянина про те, що в м. Мукачево на площі Миру група осіб наносять тілесні ушкодження невідомому громадянину при цьому застосовуючи вогнепальну зброю.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань18 березня 2020 року за №0000068, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченими ч. 4 ст. 296 КК України.

В клопотанні вказано, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що четверо невідомих осіб приблизно о 17:35 год. перебуваючи в автомобілі марки «FORD», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік будинку № 11А по вул. Миру в м. Мукачево, дочекавшись автомобіль марки «FORD», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який підїхав до вищевказаного будинку, пасажиром якого був гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Після цього четверо невідомих осіб вийшовши із автомобіля марки «FORD», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 вийшли та підбігли до автомобіля марки «FORD», білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , де витягнувши ОСОБА_4 із нього, почали наносити останньому тілесні ушкодження, при цьому один із нападників тримав у руці предмет зовні подібний до пістолета, яким також наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме рукояткою пістолета по голові. Після чого намагались ОСОБА_4 в супереч його волі помістити в автомобіль д.н..з НОМЕР_1 .

Окрім того в клопотанні слідчий зазначає, що як встановлено в ході проведення оперативно-розшукових заходів , в готельно-ресторанному комплексі «Інтурист ПП ОСОБА_5 », що за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 93 можуть зберігатись речі, якими правопорушники користувались під час здійснення злочину.

З метою виявлення та вилучення предметів, які мають доказове значення під час досудового розслідування та можуть бути використані як докази у даному кримінальному проваджені, 19 березня 2020 року, органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатській області ОСОБА_6 від 18.03.2020, у справі № 304/349/20 проведено обшуку в готельно-ресторанному комплексі «Інтурист ПП ОСОБА_5 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: Сервер чорного кольору TESAR; Мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia», імеі НОМЕР_3 ; Системний блок марки VITбез маркування.

Вищеперераховані речі та документи, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також є необхідність у проведенні ДНК експертизи.

Вказані речі та предмети, дозвіл на вилучення яких надано згідно ухвали суду, містять відомості, які мають значення доказів, є засобами збереження інформації, засобами злому, тобто були знаряддям і засобами вчинення злочинів, майном, яке не належить ОСОБА_7 та яке може бути викраденим, та всі знайдені і вилучені речі можуть бути використані як докази та підпадають під критерії, визначені статтею 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В клопотанні вказано, що приймаючи до уваги викладене та те що вилучені під час проведення обшуку речі та предмети можуть бути використані як доказ обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, а також є необхідність у проведенні експертиз є необхідність накласти арешт на вищевказане майно. Тому керуючись ст. ст. 167-168, 170-171 КПК України, слідчий просить: задовольнити клопотання та накласти арешт на виявлені і вилучені в ході проведення обшуку в готельно-ресторанному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , речі та предмети, а саме на: Сервер чорного кольору TESAR; Мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia», імеі НОМЕР_3 ; Системний блок марки VITбез маркування. Заборонитивласникам чи/та користувачам розпоряджатись та користуватись вищеперерахованими предметами. Пріоритет визначення місця подальшого зберігання вищеперерахованого майна, залишити за слідчими органу досудового розслідування.

Слідчий в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Разом із тим, подав рапорт про розгляд клопотанні за його відсутності

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України,

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту…

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені під час обшуку речі і документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так , згідно прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на вилучені в ході санкціонованого обшуку речі: серверу чорного кольору TESAR; мобільного телефону чорного кольору марки «Nokia», імеі НОМЕР_3 ; системного блоку марки VITбез маркування. Однак, у клопотання слідчим, необґрунтовано необхідності накладення арешту серверу чорного кольору TESAR та системного блоку марки VIT без маркування.

В клопотанні слідчого вказується про необхідність у проведенні ДНК експертизи. Не вказано чому саме накладення арешту на вказані в клопотання речі є необхідним для проведення ДНК експертизи.
У клопотанні та матеріалах, що до нього додані відсутня інформація про те, що в кримінальному провадженні призначено, або буде призначено експертне дослідження вилученого в ході обшуку серверу чорного кольору TESAR; системного блоку марки VIT без маркування, або відповідної інформації що міститься на технічних засобах або доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. В клопотанні відсутнє обґрунтування неможливості зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, без їх вилучення.

Крім того, в силу ч.2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що регламентований КПК України спосіб отримання доступу до електронних інформаційних систем надає можливість досягнути мети досудового розслідування шляхом вилучення копії інформації та проведення слідчих дій з їх використанням, без вилучення оригіналу інформації та її носія. Разом із тим слідчим у клопотанні не наведено обгрунтувань, щодо вжиття саме такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, та чому є необхідним такий при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000068 від 18 березня 2020 року стосовно вилученого майна.

Таким чином з досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.
Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що слідчий не виконав вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України, та належним чином не мотивував своє клопотання, зокрема, в частині мети накладення арешту на вищевказане майно, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Клопотання слідчого не містить посилань на наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, та їх відповідне обґрунтування.

Клопотання слідчого містить лише формальне посилання на норми КПК України, яка передбачає можливість арешту тимчасового вилученого майна.

В клопотанні слідчий зазначає лише ,що «Вище перераховані речі та документи, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також є необхідність у проведенні ДНК експертизи».

Разом із тим, у ч. 1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення виявлених недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18березня 2020 року, погоджене прокурором, про арешт майна, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1