УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 189 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000502 від 30.08.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що 10.04.2019, в післяобідній період часу а також 12.04.2019, близько 18:00 годин в смт. Войнилів, по вулиці Шевченка, 139, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 погрожуючи застосуванням насильства, а також застосовуючи насильство до потерпілого і обмежуючи його права та свободи вимагали у ОСОБА_12 передачі грошових коштів у сумі від 10000 до 250000 грн., або автомобіль «LEXUS RX 300», а в подальшому вчинили його викрадення та перевезли у гаражне приміщення НОМЕР_1 , що у гаражному масиві по вулиці Литвина, в м. Калуш, де застосовуючи насильство, та погрози застосування насильства, продовжили вимагати передачі грошових коштів.
03 травня 2019 року ОСОБА_4 у відповідності до вимог розділу 11 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру його матері ОСОБА_8 , за місцем реєстрації підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років.
ОСОБА_4 , ніде не працевлаштований, не маючи стабільного джерела доходів, відповідно засобів для існування може вчинити інше кримінальне правопорушення. Із викладеного вбачається наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наведене свідчить про неможливість запобігання вказаному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У зв`язку з наведеним, є необхідність в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Під час вчинення кримінального правопорушення до потерпілих застосовано фізичне насильство, а також погрози застосування фізичного насильства, що в свою чергу є підставою не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.
Захисник у судовому засіданні просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що 03 травня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру його матері ОСОБА_8 , за місцем реєстрації підозрюваного.
01 червня 2019 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.
12 червня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру, та зміну раніше повідомленої підозри, зокрема у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч.2 ст. 189 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру його матері ОСОБА_8 , за місцем реєстрації підозрюваного.
Ухвалою слідчого судді від 10 грудня 2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
23 грудня 2019 року ОСОБА_4 затримано.
Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 189 КК України.
Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній до моменту затримання переховувався від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як у підозрюваного наявна непогашена судимість.
Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність офіційного місця роботи та наявність зареєстрованого місця проживання.
Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого. Тобто за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінальним кодексом України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 Кримінальним кодексом України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, характер та обставини його вчинення, вважаю, що розмір застави слід не визначати.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 23 грудня 2019 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не може перевищувати строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, а тому строк дії ухвали слід визначити 15 днів, а саме до 06.01.2020 року включно.
На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 15 днів до 06.01.2020 року включно.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено 26 грудня 2019 року о 09 год. 03 хв.