Справа № 202/2632/20
УХВАЛА

13 травня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ознайомившись з матеріалами справи, -
за участю прокурора - ОСОБА_4 , представника органу пробації - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2000 року.
Із вищезазначеного подання вбачається, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2000 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 145 КК України до покарання у шести місяців виправних робіт, з утриманням у дохід держави 20% заробітної плати. Призначене судом покарання ОСОБА_3 в повному обсязі не відбув, у зв`язку з тим, що на підприємстві була відсутня сировина для виробництва. Під час відбування покарання, ОСОБА_3 допустив порушення трудової дисципліни та у подальшому був звільнений 10.10.2000 року за прогули, відбувши при цьому, згідно діючого на той час законодавства, 3 місяці 5 днів виправних робіт. Але, на теперішній час, відповідно до норм діючого законодавства, а саме ч.2 ст. 43 КВК України «у строк відбування покарання зараховується час, протягом якого засуджений не працював з поважних причин і за ним відповідно до закону зберігалася заробітна плата, а також час, коли засудженому не надавалася робота на підприємстві, в установі, організації, та час, протягом якого засуджений перебував на обліку в державній службі зайнятості і йому було надано статус безробітного». Згідно повідомлень підприємства, робота ОСОБА_3 не надавалась в повному обсязі у зв`язку з відсутністю на підприємстві сировини та замовлень, тобто засуджений не відпрацьовував (перебував в адміністративній відпустці) з ініціативи підприємства. Таким чином, можна вважати, що відбутий строк покарання становить 5 місяців 7 днів, тобто до повного відбуття покарання у виді виправних робіт залишилось 16 робочих днів. У подальшому місцезнаходження ОСОБА_3 встановити не надалось можливим. 14.12.2000 року до Індустріального районного суду було направлено подання про оголошення у розшук засудженого та заміну невідбутої частини покарання у виді виправних робіт на покарання у виді позбавлення волі ( відповідно до ст.. 107 ВТК 1970 р., ст.. 30 КК України 1960 р.), але 22.01.2001 Індустріальним районним судом було винесено постанову відносно ОСОБА_3 лише про оголошення його у розшук. ОСОБА_3 до теперішнього часу перебуває у розшуку, вживаними заходами місце проживання та роботи засудженого не встановлено, за обліками ДПІ працюючим не значиться, за обліками СМЕ померлим не значиться. За період перебування на обліку, ОСОБА_3 повторно до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Представник органу пробації у судовому засіданні підтримав заявлене подання та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання.
Згідно ст. 12 КК України, ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості та йому було призначено покарання менш суворе ніж обмеження волі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, ст. 80 КК України, передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.
Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 5-324 кс 15 (постанова від 24.12.2015 року), ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, тобто ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку може бути підтверджена лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 від призначеного покарання не ухилявся, призначене покарання у виді виправних робіт не було виконано з об`єктивних причин (у зв`язку з відсутністю на підприємстві сировини та замовлень), вирок відносно ОСОБА_3 набув чинності 29.02.2000 року, та строки давності виконання обвинувального вироку сплинули, суд вважає, що вказане подання стосовно засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2000 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1