Справа № № 585/5107/18
Номер провадження 1-кс/585/46/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

21 січня 2020 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Василівка Роменського району Сумської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2020 року слідчий Роменського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_5 в період часу з 21.01.2018 року по 22.01.2018 року, перебуваючи в м. Заводському Полтавської області, по вул. Робітнича, 8, скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом-автомобілем ВАЗ 211540 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , після чого у нього виник злочинний намір на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом нас території м.Ромни.

Готуючись до вчинення злочину, ОСОБА_5 в невстановленому місці придбав засіб для примусового відкриття замків транспортних засобів.

22.07.2018 року у вечірній час доби, ОСОБА_5 взявши з собою, для полегшення реалізації свого злочинного наміру, засіб для примусового відкриття замків транспортних засобів, прибув у м.Ромни. Того ж дня, реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 пішов вулицями м.Ромни в пошуках автомобіля, яким можна було б незаконно заволодіти. Проходячи поблизу будинку № 248 по вул. Горького, ОСОБА_5 помітив на стоянці в дворі загального користування транспортний засіб ВАЗ 217030, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 2008 року випуску, червоного кольору, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , та вирішив незаконно заволодіти саме цим автомобілем.

Реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння транспортним засобом, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що за вчинення злочину настане кримінальна відповідальність, діючи умисно, ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя для вчинення злочину, пересвідчившись в таємності своїх дій, відкрив замок водійських дверей автомобіля ВАЗ 217030, з реєстраційним номером НОМЕР_2 та проник в салон даного транспортного засобу. Перебуваючи за кермом даного автомобіля, ОСОБА_5 шляхом використання заготовленого пристрою, увімкнув замок запалювання і таким чином запустив двигун транспортного засобу, після чого на вказаному автомобілі покинув місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 , умисно, шляхом вільного доступу, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 217030, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 2008 року випуску, червоного кольору, який належить ОСОБА_8 , тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Зважаючи на викладене встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуючими ознаками якого, є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Вказаний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 23.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
15.01.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Слідчий вважає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, спробам знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просила застосувати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий СВ Роменського ВП ОСОБА_4 клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини. Крім того пояснила, що ОСОБА_4 скоїв злочин, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вчиняти дії, направлені на уникнення покарання та вчинити інші кримінальні правопорушення. Відносно нього також маються кримінальні провадження у Лохвицькому ВП Полтавської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289 та ч. 3 ст. 289 КК України. До даного часу не встановлено місцезнаходження деталей від викраденого автомобіля, який перебував у користуванні ОСОБА_5 , тому перебуваючи на свободі ОСОБА_5 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також пояснила, що підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, по інших кримінальних провадженнях, які перебувають у провадженні Лохвицького ВП, не оголошені.

Прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, зважаючи на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів вважає недоцільним, оскільки вони не запобігатимуть вищевказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою причетність до вчинення злочину, провадження щодо якого перебуває у Роменському ВП, причетність до злочинів, кримінальні провадження по яких перебувають у Лохвицькому ВП - не визнає. Проживає в с. Василівка разом з матір`ю, бабусею і дідусем. Має велику пасіку на постійній основі. Останні півроку пасікою займається він, оскільки дід після інсульту. Тоді дід сказав пасіку не продавати, а на його лікування після інсульту потрібні були гроші. У скоєному розкаюється, співпрацює зі слідством.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, посилаючись на те, що оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, необґрунтована, оскільки підозри по інших кримінальних провадженнях не оголошені, а тому на сьогоднішній день не доведено про наявність повторності у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що значно впливає на розмір покарання. Тому просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність надання застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Подання слідчого відповідає вимогам закону та погоджене з прокурором.

З матеріалів з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження № 0000591 від 23.07.2018 року, в рамках якого розглядається вказане клопотання (а.с. 5).

15.01.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с.29-30).

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_8 , передбаченого ст. 289 КК України.
Ця обставина не заперечується підозрюваним ОСОБА_5 та підтверджується матеріалами клопотання:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого у ніч на 23.07.2018 року з двору загального користування будинку по АДРЕСА_4 було викрадено належний йому автомобіль «ВАЗ 217030» («Пріора»), червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.9),

- протоколом огляду місця події від 21.12.2018 року, згідно якого 21.12.2018 р. слідчим слідчого управління ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_9 було вилучено автомобіль ВАЗ 217030, д.н. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та транспортовано до відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області. У подальшому вказаний автомобіль було транспортовано на територію Роменського ВП ГУНП в Сумській області, за адресою: м. Ромни, вул. Коржівська, 107. Також, вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , який поміщено до пакунку № 0622074 (а.с.12-14);

- висновком судової криміналістичної експертизи транспортного засобу від 31.01.2019 № 19/119/9-2/2е, згідно якого на кузові транспортного засобу ВАЗ-217030, р.н. НОМЕР_6 2010 року випуску маються номерні позначення « НОМЕР_4 », нанесені заводським способом. На двигуні мається позначення « НОМЕР_7 », нанесене заводським способом. Номерні позначення на кузові транспортного засобу ВАЗ 217030 р.н. НОМЕР_3 змінювалися. Первинний номер кузова автомобіля НОМЕР_8 мав значення « НОМЕР_9 ». Номери позначення на двигуні не змінювалися. Два державних реєстраційних номера « НОМЕР_3 » транспортного засобу ВАЗ-217030, р.н. НОМЕР_6 2010 року випуску, виготовлено заводським способом (а.с. 17-20).

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2020 року, згідно якого на початку серпня 2018 року ОСОБА_5 повідомив його, що перебуває в м. Гадяч Полтавської області і попрохав забрати його. Приїхавши в м. Гадяч, він бачив ОСОБА_5 на автомобілі марки ВАЗ 217030 «Пріора» вишневого кольору , номерний знак НОМЕР_2 . По телефону ОСОБА_5 попросив почекати його біля магазину «АТБ-маркет» і куди поїхав. Через 10-20 хвилин він повернувся пішки. Сів до салону його автомобіля і вони поїхали в с. Василівка (а.с. 21-22);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.01.2020 року, згідно якого останній не заперечував факту викрадення ним автомобіля ВАЗ «Пріора» червоного кольору з двору багатоповерхового будинку поблизу Роменського коледжу КНЕУ (а.с. 31-32);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_5 показав та розказав про обставини викрадення автомобіля ВАЗ «Пріора» червоного кольору (а.с. 33-36).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий зазначає в клопотанні, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду вищевказаного клопотання у суді встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що він усвідомлює невідворотність покарання за вчинення ним інкримінованого йому злочину та реальність покарання у вигляді позбавлення волі згідно санкції статті чинного кримінального законодавства, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
При цьому слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 на виклики слідчого з`являється, проживає разом з матір`ю, бабусею і дідусем, має пасіку, від якої отримує дохід, тобто має постійне місце проживання і сталі соціальні зв`язки.
Ризики, вказані слідчим, та передбачені п. п. 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не підтверджені об`єктивно існуючими доказами, а є лише думкою прокурора та слідчого, і не можуть покладатися в основу прийнятого рішення.

Так, слідчим до клопотання додано витяги з ЄРДР у кримінальних провадженнях № 0000053 від 22.01.2018 року за ч. 1 ст. 289 КК України та № 0000673 від 24.12.2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України (а.с.23,24), проте підозри за вказаними кримінальними провадженнями ОСОБА_5 не оголошені.
Клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою фактично ґрунтується лише на припущеннях про неможливість застосування іншого більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, матеріали клопотання не містять даних про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 про можливість застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий , прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися віл органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Суд вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючого ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що достатнім для запобіганню ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, буде обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Тобто у даному випадку слідчий суддя застосовує більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні (ч.4 ст.194 КПК України).

При прийнятті вказаного рішення слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість доказів прокурора у підозрі, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному; усталеність соціальних зв`язків підозрюваного, який проживає з матір`ю, дідусем і бабусею, що підтверджується довідкою Андріяшівської сільської ради Роменського району та характеристикою за місцем проживання підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та буде достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.132, 177, 178, 181, 194, 195 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Василівка Роменського району Сумської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покласти на нього наступні обов`язки:
1) прибувати за першою вимогою до слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора та суду;

2) заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) носити електронний засіб контролю;

4) уникати спілкування з особами, які визначить слідчий або прокурор.

Копію ухвали для виконання надіслати Роменському ВП ГУНП в Сумській області.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала діє протягом двох місяців з моменту її винесення - до 21 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.01.2020 року о 08 год. 30 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1