Дата документу 21.12.2019 Справа № 323/3776/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/1227/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 323/3776/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відео конференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 по кримінальному провадженню №0002114, внесеного 29.08.2018 до ЄРДР за п.7 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно зі змістом ухвали, ОСОБА_8 звернулася до суду зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 за №0002114 внесеного до ЄРДР 29.08.2018 за п.7 ч.2 ст. 315 КК України.

Постанову про закриття кримінального провадження вона не отримувала, проте усно, через, третіх осіб, працівники поліції передали повідомлення, що кримінальне провадження закрито слідчим без проведення досудового розслідування без підстав, передбачених КІІК України, а тому постанова слідчого є незаконною та підлягає скасуванню.

За наслідком розгляду скарги слідчий суддя, посилаючись на положення ст.ст.3, 7, 19 КПК України слідчий суддя дійшла до висновку, що постанова слідчого від 31.10.2018 про закриття кримінального провадження винесена законно та обґрунтовано з дотриманням норм кримінально-процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , зазначає, що ухвала слідчого судді є неправомірною тому просить її скасувати. Зі змісту скарги випливає, що дії ОСОБА_9 мали бути кваліфіковані за п.7 ч.2 ст.115 КК України і саме за цією кваліфікацією мало бути проведено досудове розслідування, натомість слідчий не проводивши жодних слідчих дій, лише додавши копії матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КПК України, безпідставно закрив кримінальне провадження за п.7 ч.2 ст.115 КК України. До того ж обвинувальний вирок суду першої інстанції за ч.2 ст.121 КПК України був скасований.

Враховуючи вказані обставини апелянт просить скасувати ухвалу слідчого і постановити нову, якою задовольнити скаргу потерпілої ОСОБА_8 і скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 по кримінальному провадженню №0002114, внесеного 29.08.2018 до ЄРДР за п.7 ч.2 ст.115 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; представника потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу; прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, слідчий суддя розглядаючи скаргу ОСОБА_8 дотрималась зазначених вимог закону.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді на предмет того, що постанова слідчого є обґрунтованою, винесена з урахуванням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно ч.6 ст.9 КПК України , у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Встановлено, що за обставинами події наслідком якої настала загибель батька потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 , які на переконання останньої, мають бути кваліфіковані за п.7 ч.2 ст.115 КК України, було проведено досудове розслідування, наслідком якого стало складання і направлення до суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

На теперішній час вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді суду першої інстанції.

Дійсно, положенням ст.284 КПК України прямо не передбачено такої підстави для закриття провадження як наявність вже існуючого кримінального провадження, відомості про яке були внесені за цих саме обставин, однак за іншою кваліфікацією.

Разом з тим, колегії суддів вважає, що фактичний висновок слідчого, який відображений в постанові про закриття кримінального провадження, і слідчого судді вказаний в ухвалі, ґрунтується на аналізі положень п.14 ст.3 КПК України (притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру вчинення кримінального правопорушення), п.12 ч.1 ст.7 КПК України (заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне й те саме правопорушення), ст.19 КПК України (ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили), ст.61 КК України ніхто не може бути двічі притягнутий до кримінальної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення), на предмет того, що за одними і тими самими обставинами не може проводитись два досудових розслідування, є правильним, адже існування двох кримінальних проваджень суперечитиме не тільки згаданим положенням матеріального і процесуального закону, а також і засаді верховенства права оскільки в іншому випадку має місце зловживання правами потерпілого і суттєве порушення прав обвинуваченого.

Слід зазначити, що не потерпілим, а слідчим або прокурором кваліфікуються дії особи на стадії досудового розслідування. Тільки в окремих випадках на цій стадії процесу слідчим суддею, судом вирішується питання щодо певної кваліфікації (обґрунтованість підозри).

На переконання колегії суддів задля ініціації питання щодо перекваліфікації дій ОСОБА_11 , потерпілою саме на стадії досудового розслідування мали були подані відповідні клопотання про проведення тих чи інших слідчих розшукових дій (або НСРД), які б дали підстави слідчому чи прокурору дійти висновку, що дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати за п.7 ч.2 ст.115 КК України. Після того як обвинувальний акт вже було направлено в суд, питання щодо перекваліфікації дій обвинуваченого на більш тяжкий злочин можливе виключно в порядку ст.338 КПК України (зміна обвинувачення в суді), що не позбавляє права і можливості потерпілої відстоювати свою позицію на предмет доцільності перекваліфікації дій обвинуваченого в ході судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги, фактично зводяться до того, що дії ОСОБА_11 мають бути кваліфіковані за п.7 ч.2 ст.115 КК України, і саме за цією кваліфікацією має проводитись досудове розслідування, однак ці доводи не спростовують правильність висновків слідчого і слідчого суді на предмет обґрунтованості закриття кримінального провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 по кримінальному провадженню №0002114, внесеного 29.08.2018 до ЄРДР за п.7 ч.2 ст.115 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4