Дата документу 12.03.2020 Справа № 554/1793/20
Провадження № 1кс/554/3047/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 26 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000899 від 22.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
02 березня 2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 26 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000899 від 22.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України, та зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у м.Полтаві відновити досудове розслідування.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що вказана постанова є необґрунтованою та немотивованою. Закриваючи кримінальне провадження № 0000899 слідчий ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава ОСОБА_5 винесла постанову на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях працівників УСБУ в Харківській області і прокуратури Харківської області складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 366, ч.1 ст.365, ч.2 ст. 374 КК України. Але такі висновки не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Згідно вимог КПК України, закриття кримінального провадження по причині відсутності в діях особи складу злочину передбачає наявність самої події. За таких обставин, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб і інші обставини вчинення кримінального правопорушення) і які ознаки складу кримінального правопорушення відсутні в діях конкретної особи.

Із постанови слідчого вбачається, що останньою не досліджені всі обставини кримінального провадження, не надана об`єктивна оцінка показам, документам, які стосуються цього кримінального провадження в цілому. Так, не були досліджені докази того, що під час затримання у ОСОБА_4 не було слідів тілесних ушкоджень, садин, гематом. Це факт підтверджується показами свідків і оперативною зйомкою, яку проводили працівники СБУ при затриманні. Зйомка підтверджує не лише відсутність тілесних ушкоджень в момент затримання, а і факт відсутності чинення опору при затриманні і фактичний час затримання в 6.40 годин ранку 26.02.2015, а не в 11.50 в кабінеті слідчого СБУ. Без вивчення цього відео, без допиту працівників ІТТ, які проводили тілесний огляд по прибуттю Тетюцького з СБУ, неможливо встановити об`єктивну картину того, що відбувалося.

Також не було оглянуто місце події у відповідності до ст. 237 КПК України. Посилання слідчого на висновок експерта по додатковим медичним експертизам являється безпідставним, так як в матеріалах кримінального провадження містяться висновки двох судово-медичних експертиз, проведених щодо ОСОБА_4 . В цих документах відсутні які небудь посилання на можливість спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень самому собі. Ніякі інші експертизи, які могли це підтвердити, не проводилися. Також постанова не містить посилань на які-небудь докази, які виключають наявність складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 374 КК України. В основу постанови покладена позиція працівників УСБУ в Харківській області, які самі можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень.

На всі ці недоліки вказувала колегія суддів Харківського апеляційного суду в постанові від 11.11.2019, а слідчий ОСОБА_5 їх не усунула. Прохав скасувати постанову.

У судове засідання скаржник не з`явився, прохав розглядати справу без його участі та участі ОСОБА_4 .

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій прохала розглядати справу без її участі та залишити скаргу без задоволення, з огляду на таке. У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на начебто не дослідження відеозапису затримання ОСОБА_4 . Проте, згідно протоколу затримання останнього, відеозапис затримання не здійснювався, що унеможливлює його огляд. Посилання на нездійснення огляду місця події є безпідставним, так як підставою для проведення слідчих (розшукових) дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість отримати (зібрати) докази або перевірити вже отримані докази у конкретному кримінальному провадженні, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України. З системного аналізу положень ст.ст. 9, 223 ЦПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме слідчим. На даний час у органу досудового розслідування відсутні підстави вважати, що проведення у 2020 році огляду місця події, яке відбулося у 2015 році, буде мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Твердження скаржника на безпідставність посилання слідчого на висновки судово-медичних експертиз не відповідає дійсності. Так, в 4 томі на а.с.132 міститься посилання експерта на те, що анатомічні ділянки тіла, де були тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , не виключають доступність для спричинення їх і власною рукою. Вказала, що відносно ОСОБА_4 проводилося три судово-медичні експертизи (т.3 а.с.98-99, 204-297, т.4 а.с.130-132), що свідчить про введення в оману слідчого судді. Отримані в ходу тимчасового доступу копії матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 спростовують наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 374 КК України, оскільки всі без виключення слідчі дії після затримання ОСОБА_4 проводилися у присутності його захисника. Всі недоліки, на які вказував апеляційний суд виправлені. Прохала постанову про закриття не скасовувати.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя встановив таке.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що слідує зі змісту ст. 94 КПК України.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ТУ ДБР, розташованим у м.Полтаві з 26.11.2019 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000899 від 22.10.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 26 грудня 2019 року вказане кримінальне провадження закрито, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю у діях співробітників Управління СБУ в Харківській області та прокуратури Харківської області об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України, тобто складу цих кримінальних правопорушень

Вказана постанова відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, є належно вмотивованою і обгрунтованою.
В обґрунтування постанови слідчий вказав, що 22.10.2015 року прокуратурою Харківської області внесені відомості до ЄРДР за № 0000899 за ч.1 ст. 365 КК України на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.10.2015 за заявою ОСОБА_6 від 11.09.2015 щодо перевищення службовим становищем окремими працівниками ГУНП в Харківській області під час затримання ОСОБА_6 26.02.2015.

Крім того, 05.11.2015 року прокуратурою Харківської області внесені відомості до ЄРДР за № 0000943 за ч.2 ст. 365 КК України на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.09.2015 року, відповідно до якої під час судового розгляду кримінального провадження № 0000115 обвинувачений за ч.3 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_7 , обвинувачені за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заявили, що під час їх затримання співробітниками УСБУ в Харківській області 26.02.2015 року, а також під час досудового розслідування до них застосовувалися недозволені методи ведення досудового розслідування.

Постановою прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону від 02.02.2016 року матеріали вищевказаних кримінальних проваджень об`єднані за № 0000899.

Також військовою прокуратурою Харківського гарнізону 16.04.2018 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова внесені відомості до ЄРДР за № 0000041 за ч.2 ст. 374 КК України.

Матеріали кримінальних проваджень об`єднані за № 0000899.

Слідчим надана оцінка показам потерпілого ОСОБА_4 , який показав як відбувалося його затримання працівниками УСБУ в Харківській області, нанесення йому тілесних ушкоджень, вимагання зізнатися у вчиненні терористичного акту, надання зізнавальних показів у присутності захисника ОСОБА_8 , того, що він не пам`ятає факту відмови від захисників з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги та застосування методів психологічного впливу шляхом погроз в тирі на території УСБУ.

Також слідчий проаналізував покази потерпілого ОСОБА_7 , який показав про спричинення йому тілесних ушкоджень під час затримання працівниками СБУ та вимагання зізнатися у вчиненні злочину, що ним і було зроблено в присутності захисника Лещенка , якого йому надали працівники УСБУ.

Повторно допитаний потерпілий ОСОБА_6 надав аналогічні покази щодо його побиття 26.02.2015 року співробітниками УСБУ так катуванняі з метою зізнання у вчиненн6і терористичного акту.

Також слідчим досліджені слідчі експерименти, на яких потерпілі відтворили механізм нанесення їм тілесних ушкоджень, про які вони зазначали під час допитів.

Крім того, слідчий ОСОБА_5 проаналізувала висновки судово-медичних експертиз № 3974-Ая/16, згідно якої у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень не встановлено. Покази ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в частині площини нанесення їм тілесних ушкоджень по всьому тілу не підтверджено висновками судово-медичних експертиз № 6595-Ая/16, № 6596-Ая/16, № 3974-Ая/16, № 3976-Ая/16 та висновками додаткових судово-медичних експертиз № 09-284/2019, № 09-283/2019, відповідно до яких ОСОБА_7 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі та правому стегні, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, а у ОСОБА_4 синці на лівому та правому стегні, які утворилися від ударної дії тупих предметів . Разом з тим, відповідно до вказаних додаткових судово-медичних експертиз № 09-284/2019 та № 09-283/2019, анатомічні ділянки тіла, де були вищезазначені тілесні ушкодження не виключають доступність для спричинення їх власною рукою, у зв`язку з доступністю будь-якої поверхні кінцівки.

Слідчим 23.12.2019 року отримано тимчасовий доступ до оригіналів та вилучення копії матеріалів кримінального провадження № 0000115 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України та встановлено, що відповідно до протоколу затримання від 26.02.2015 року, складеного слідчим УСБУ в Харківуській області ОСОБА_9 , ОСОБА_4 затриманий о 11.50 26.02.2015 року у приміщенні УСБУ Харківської області у зв`язку із вилучвенням за місцем мешкання під час обшуку вибухових пристроїв та речовин. Відомості щодо застосування відео фіксації у протоколі затримання відсутні.

Слідчим надано оцінку показам ОСОБА_4 щодо порушення його права на захист під час особистого обшуку в ході затримання слідчим ОСОБА_9 , що не знайшло свого підтвердження, оскільки в протоколі затримання відповідне клопотання відсутнє. Обов`язкова участь захисника в кримінальних провадженнях за ч.1 ст. 263 КК України, які не відносяться до категорії особливо-тяжких, не є обов`язковою.

В ході досудового розслідування був допитаний свідок ОСОБА_9 , який у складі групи здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000115 від 22.02.2015 за фактом терористичного акту 22.02.2015 біля палацу спорту. Одночасно з цим 26.02.2015 року інший співробітник УСБУ на підставі ст. 233 КПК України проводив обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході чого було виявлено та вилучено вибухові речовини та бойові припаси, та інші пристрої. На підставі інформації, яка надійшла до слідчого, були внесені відомості до ЄРДР за № 0000104 за ч.1 ст. 263 КК України та о 11 год. 50 хв. ОСОБА_4 було затримано у зв`язку з вилученням під час обшуку 26.02.2015 року вибухових пристроїв та речовин. ОСОБА_4 було роз`яснено право на захист, клопотань про надання медичної допомоги ним не заявлялося. Після затримання, було повідомлено Центр з надання безоплатної правової допомоги та дружину, жодних тілесних ушкоджень він не бачив, скарг на стан здоров`я не надходило. Всі слідчі дії проводилися за участю захисника ОСОБА_10 , з яким було укладено договір. Від безоплатних адвокатів він ОСОБА_4 відмовлявся.

Свідок ОСОБА_9 був також допитаний одночасно із потерпілим ОСОБА_4 та підтвердив свої покази.

В ході досудового розслідування був також допитаний в якості свідка прокурор у кримінальному провадження № 0000115 ОСОБА_11 , який заперечив факт надання слідчим УСБУ вказівки щодо недопущення до ОСОБА_4 адвоката, всі підозрювані допитувалися слідчими за участю захисників.

Слідчим допитаний також як свідок адвокат ОСОБА_12 , який пояснив, що 26.02.2015 року за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Харківській області прибув о 17.45 до УСБУ в Харківській області, де йому було відмовлено у зустрічі із підзахисним, оскільки особа користується захистом іншого захисника. ОСОБА_4 відмовився від послуг адвоката з центру, про що надав розписку, а в матеріалах кримінального провадження міститься договір про надання правових послуг адвокатом ОСОБА_8 .

Після дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчим зроблено висновок про відсутність в діях співробітників УСБУ в Харківській області та прокуратури харківської області об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 374 КК України, щодо порушення права на захист ОСОБА_4 в частині не допуску до нього адвоката з Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Слідчим був допитаний в якості свідка слідчий УСБУ в Харківській області ОСОБА_13 , який підтвердив факт проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході якого виявлені та вилучені вибухові речовини. З протоколу обшуку від 26.02.2015 року слідує, що обшук проводився у присутності ОСОБА_14 та двох понятих, які підтвердили факт проведення обшуку.

Не підтвердив проведення слідчих дій із ОСОБА_4 допитаний як свідок ОСОБА_15 , який на час подій займав посаду начальника 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області, про спричинення тілесних ушкоджень йому також не відомо.

22.12.2019 року слідчим проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_15 , в ході якого потерпілий зазначив, що особа на прізвище ОСОБА_16 надавала вказівки оперативним працівникам відвести потерпілого в тир, де до нього застосовувалися заходи психологічного впливу, в свою чергу свідок ОСОБА_15 спростував ці покази, показавши, що в його підпорядкуванні, крім слідчих співробітників УСБУ не було, вказівки нікому не давав, покази потерпілого не відповідають дійсності. Він у той період часу розслідував багато кримінальних правопорушень, які стосувалися терористичної чи диверсійної діяльності, тому його прізвище могли дізнатися захисники чи потерпілий.

Слідчим зроблено висновок, що в ході досудового розслідування твердження ОСОБА_4 про жорстке поводження щодо нього з боку працівників УСБУ не знайшли свого підтвердження, оскільки ушкодження на його тілі знаходилися в межах досяжності та могли бути спричинені самостійно. Всі слідчі дії відбувалися у присутності захисника.

Згідно протоколу обшуку від 26.02.2015 року за місцем мешкання у ОСОБА_7 , останній був присутній під час його проведення, про що свідчить його підпис та покази свідків ОСОБА_17 , займав посаду старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Свідок ОСОБА_17 показав, що обшук проводився на підставі ч.3 ст. 233 КПК України з дотриманням прав ОСОБА_7 . Згідно протоколу обшуку, останній відбувався в період часу з 09.45 по 12.00, протокол складався з 12.50 по 13.20, при цьому час затримання ОСОБА_7 вказано о 9.45.

В ході одночасного допиту ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_17 , останній підтвердив надані покази.

Свідок ОСОБА_20 показав, що був і складі слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000115 за фактом вчинення терористичного акту. Іншим співробітником УСБУ 26.02.2015 року проводився обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено вибухові речовини та бойові припаси, гранати та інші вибухові пристрої, у зв`язку з чим були внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 263 КК України та о 12.50 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Час фактичного затримання зазначено з 9.45, з часу початку проведення обшуку, коли фізичне пересування його обмежувалося. Під час його присутності, ОСОБА_21 знаходився за задовільного зовнішнього вигляду, без будь-яких засобів, що унеможливлюють візуальний контакт. Йому було роз`яснено право мати захисника і інші права, клопотань щодо надання медичної допомоги останній не заявляв. Після затримання ОСОБА_7 , було повідомлено його батька та центр з надання безоплатної правової допомоги, у нього вже був укладений договір із адвокатом ОСОБА_22 , який був присутнім під час допиту та інших слідчих дій. Наявність суттєвих тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 не пам`ятає, жодних скарг на стан здоров`я не заявлялося. Хід слідчого експерименту 27.02.2015 року фіксувався на відеозапис.

В ході одночасного допиту ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_20 , останній підтвердив надані покази.

Слідчим на підставі забраних доказів зроблено висновок про не підтвердження жорстокого поводження щодо ОСОБА_7 співробітниками УСБУ, оскільки ушкодження на його тілі знаходилися в межах досяжності та могли бути ним спричинені самостійно. Всі слідчі дії відбувалися у присутності захисника ОСОБА_23 , який жодних скарг не подавав.

Таким чином, на підставі зібраних в ході досудового розслідування всіх можливих доказів та після надання їм оцінки, слідчий дійшла висновку про відсутність в діях співробітників УСБУ в Харківській області та прокуратури Харківської області суспільно-небезпечних діянь, за які передбачена відповідальність за ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України, а отже і відсутність в їх діях об`єктивної сторони цих кримінальних правопорушень, і відповідно складу даних кримінальн6их правопорушень.

Слідчий суддя вважає, що слідчим повно та всебічно проведено досудове розслідування та зроблено висновок про не встановлення об`єктивних даних, які б вказували на наявність правопорушень в діях співробітників УСБУ в Харківській області та прокуратури Харківської області.

Відповідно до ч.1 ст. 365 КК України перевищення влади або службових повноважень полягає в умисному вчиненню працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
За ч. 2 ст. 365 КК України кваліфікуються дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 374 КК України наступає за недопущення чи ненадання своєчасно захисника, а також інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого на захист, вчинене слідчим, прокурором або суддею.
Частиною 2 ст. 374 КК України встановлено кримінальну відповідальність за ті самі дії, які призвели до засудження невинної у вчиненні кримінального правопорушення особи, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, або такі, що спричинили інші тяжкі наслідки.
З огляду на викладене, висновок слідчого про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України, в діях співробітників УСБУ в Харківській області та прокуратури Харківської області знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.
Доводи потерпілого, що слідчим не вірно зроблені висновки про відсутність у діях співробітників УСБУ в Харківській області та прокуратури Харківської області складів злочину, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України, є хибними, оскільки слідчим проведені всі необхідні дії та повно з`ясовано обставини у справі, на підставі чого не встановлено ознак об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України, а отже і складів злочинів.

Твердження, що слідчим не були вивчені докази того, що під час затримання ОСОБА_4 у нього не було слідів тілесних ушкоджень, садин, гематом, слідчим суддею спростовуються. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування були допитані свідки ОСОБА_9 , який показав, що при затриманні ОСОБА_4 жодних тілесних ушкоджень на ньому не бачив, свідок ОСОБА_15 вказав, що будь-яких фактів про спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень йому не відомо, свідок ОСОБА_20 не пам`ятає про будь-які тілесні ушкодження під час затримання на ОСОБА_7 . Разом з тим, відеозапис під час затримання не вівся, що підтверджується протоколом затримання (т. 5 а.с.108-114). Необхідність в допиті інших свідків слідчим визначається у відповідності до ст.ст.9, 223 КПК України та є його правом.

Доцільності проведення огляду у 2020 році місця події, яка сталася у 2015 році у відповідності до ст. 237 КПК України слідчим не вбачалося, оскільки відсутні підстави вважати, що це буде мати значення для кримінального правопорушення.

Твердження представника потерпілого на безпідставність посилання слідчого на висновки експерта по додатковим експертизам, є неспроможним, так як вони містять посилання експерта на те, що анатомічні ділянки тіла, де були тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , не виключають доступність для спричинення їх і власною рукою (том 4 а.с.132). Крім того, відносно ОСОБА_4 проводилося три судово-медичні експертизи (том 3 а.с.98-99, том 3 а.с.204-297, том 4 а.с.130-132), а не дві, як зазначає у скарзі заявник.

Висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 374 КК України, зроблений на підставі досліджених в ході досудового розслідування доказів, в тому числі копій матеріалів кримінального провадження № 0000115 тимчасовий доступ до яких було надано. Зокрема, свідок ОСОБА_9 показав про не заявлення ОСОБА_4 клопотання про надання йому захисника під час затримання, а також проведення всіх слідчих дій у присутності захисника ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_11 показав про допит всіх підозрюваних за участю захисників, свідок ОСОБА_12 показав, що з ним, як з безоплатним захисником, зустрічатися відмовилися, свідок ОСОБА_24 показав, що всі слідчі дії із ОСОБА_4 проводилися в присутності адвоката ОСОБА_8 . Аналогічні покази щодо непорушення права на захист підозрюваного ОСОБА_7 надали свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_20 . Встановлено, що між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 були укладені угоди із захисниками ОСОБА_8 так ОСОБА_23 .

Доводи, що співробітники УСБУ в Харківській області можуть самі бути причетними до кримінальних правопорушень, а тому їхні покази не можуть братися в основу постанови, судом спростовується, оскільки вони допитувалися як свідки, при цьому попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Слідчий суддя, зазначає, що органом досудового розслідування виконані вказівки Харківського апеляційного суду, викладені в ухвалі від 11.11.2019 (справа № 638/9983/16-к), якою скасовано ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2019 року та скасовано постанову слідчого першого слідчого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_25 від 08 травня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Так, слідчим надана оцінка показам потерпілих, свідків, висновкам судово-медичних експертиз та іншим документам, проведено одночасний допит потерпілих із свідками, допитано адвоката ОСОБА_26 , прокурора ОСОБА_11 , співробітників УСБУ в Харківській області, зокрема ОСОБА_24 , ОСОБА_18 витребувані та досліджені матеріали кримінального провадження № 0000115 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зокрема протоколи пред`явлення особи для впізнання.

Як зазначила слідчий ОСОБА_5 , огляд місця події, яка сталася у 2015 році є недоцільним у 2020 року та не вплине на результати розслідування, а відеозапис затримання ОСОБА_4 не досліджувався, тому що він не проводився. Слідчий дослідила висновок експертизи, який свідчить про можливість спричинення тілесних ушкоджень власною рукою.

Згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України, що слідує зі змісту ч.2 ст. 40 КПК України.
Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що висновок слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження ґрунтується на достатніх доказах, зібраних ним в ході досудового розслідування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 зробила вірний висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України, кримінальне провадження № 0000988 від 22.10.2015 закрито правомірно, постанова про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2019 року є законною та обґрунтованою, тому скасуванню не підлягає. З цих підстав, в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 26 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000899 від 22.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 374 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.
Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1