УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 420 190 000 000 003 10 від 11.02.2019, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 21.02.2019 у межах досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2019 проведений обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого прокурором вилучено майно, яке належить ОСОБА_5 .

Арешт на вилучені речі не накладався, законних підстав утримувати зазначене майно у слідчого немає, заявник вважає, що така бездіяльність прокурора є неправомірною і порушує інтереси ОСОБА_5 .

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що вилучене майно направлено для проведення експертизи у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників провадження, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Викладена засада закріплена у статті 41 Конституції України та зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправним.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржено бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні вказаного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст.9 КПК полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У силу ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Як зазначено у ч. 2 ст. 234 КПК обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Водночас, вказані вимоги слідчим виконані не у повному обсязі з огляду на таке.

Як встановлено під час розгляду скарги, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 190 000 000 003 10 від 11.02.2019 за ч. 1 ст. 255 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2019, прокурором відділу Генеральної прокуратури України проведений обшук у приміщенні, де зареєстрований та фактично проживає гр. ОСОБА_5 з метою відшукання та вилучення об`єктів, які можуть містити інформацію щодо фінансування передвиборної агітації не з коштів Державного бюджету України.

За наслідками проведення вищезазначеного обшуку, прокурором вилучено мобільний телефон з сім картою, ноутбук, флеш носій та планшет, які належать гр. ОСОБА_5 .

Центральний апарат Державного бюро розслідувань України розташований за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, тобто у межах Шевченківського районну м. Києва.

З наведеного витікає, що клопотання прокурора відділу ГПУ про надання дозволу на проведення обшуку подано до Печерського районного суду м. Києва з порушенням правил підсудності, а тому законних підстав для проведення обшуку та подальшого вилучення майна у прокурора не було.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 233 КПК прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Враховуючи те, що прокурором у судовому засіданні не було надано доказів звернення до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням, у розумінні ч. 3 ст. 233 КПК, встановлені внаслідок обшуку докази є недопустимими, а вилучене майно має бути повернуто володільцю.

Сукупність вищезазначеного свідчить про обґрунтованість скарги, що є підставою для її задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 171, 233, 234, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань України, який здійснює досудове розслідування та/або прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 420 190 000 000 003 03 від 08.02.2019, повернути ОСОБА_5 вилучене 21.02.2019 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

?мобільний телефон «Samsung SM-N 960F», IMEI (гніздо 1): НОМЕР_1 , IMEI (гніздо 2): НОМЕР_2 , з сім-карткою « НОМЕР_3 », в чохлі чорного кольору;

?флеш-носій «TakeMS», в корпусі фіолетового кольору;

?планшет «Sony» чорного кольору в чохлі чорного кольору;

?ноутбук «Lenovo Think Pad X1 Carbon» s/n: PF-195ARY, IMEI: НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1