Справа № 206/2790/17
Провадження № 1-кп/206/8/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000472 від 10.06.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що вона, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в вечірній час доби 08 серпня 2016 року за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 у кухні загального користування вказаного будинку незаконно з особливо небезпечного наркотичного засобу «опій екстракційний», масу якого в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, а також з прекурсору «ангідриду оцтової кислоти», масу якого в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, виготовила рідину коричневого кольору масою не менше 5,5688 г, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований», масою не менше 0,0434 г в перерахунку на суху речовину, яку почала незаконно зберігати з метою збуту у медичному шприці об`ємом 2,5 мл, медичному шприці об`ємом 2 мл, а також медичному шприці, об`єм якого в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до 09 серпня 2016 року.

09 серпня 2016 року, приблизно о 16 годині 38 хвилині ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, помістила у долоню правої руки медичний шприц, об`єм якого в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, в якому знаходилася раніше виготовлена ОСОБА_5 рідина коричневого кольору, масою 2,0024 г., що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований», маса якого складає 0,0156 г. в перерахунку на суху речовину. Після чого о 16 годині 39 хвилин ОСОБА_5 вийшла зі своєї квартири і опинилась в приміщенні першого поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де зустрілася з особою під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого ОСОБА_9 , діючи в рамках негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, передала імітаційні засоби у вигляді грошових коштів у розмірі 200 гривень двома купюрами по 100 гривень ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_9 медичний шприц об`ємом 2 мл, який знаходився у заводський упаковці та порушила його пакування. Після чого ОСОБА_5 взяла вищезазначений медичний шприц у ліву руку, та, тримаючи правою рукою медичний шприц, об`єм якого в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, в якому знаходилася рідина коричневого кольору масою 2,0024 г, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого складає 0,0156 г, перелила його вміст до медичного шприца об`ємом 2 мл, наданого ОСОБА_9 , після чого передала його останній.

В подальшому придбану у ОСОБА_5 рідину коричневого кольору масою 2,0024 г, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого складає 0,0156 г, в перерахунку на суху речовину, яка знаходилася у медичному шприці об`ємом 2 мл, ОСОБА_9 в цей же день, тобто 09 серпня 2016 року, в період часу з 16 години 42 хвилин до 16 години 58 хвилин добровільно видала працівникам поліції.

В цей же день, тобто 09 серпня 2017 року в період часу з 17 години 15 хвилини по 19 годину 17 хвилин в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено і вилучено медичний шприц об`ємом 2,0 мл., з рідиною коричневого кольору, масою 1,6728 г, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого складає 0,013 г, в перерахунку на суху речовину, який знаходився у боковій кишені жіночого халату зеленого кольору, що висів на столі ліворуч від вхідної двері, а також медичний шприц об`ємом 2,5 мл з рідиною коричневого кольору масою 1,8936 г, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого складає 0,0148 г в перерахунку на суху речовину, який знаходився у жіночій косметичці, яка знаходилася на полиці трюмо, розташованому у правому дальньому куті спальної кімнати, які ОСОБА_5 незаконно виготовила та зберігала з метою збуту.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 провину не визнала, від дачі пояснень відмовилась у порядку ст. 63 Конституції України .

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з положеннями ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст.9 КПК України.
Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
При вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, згідно правил ст.62 Конституції України, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
При цьому, відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Суд звертає увагу на те, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.
Так, будучи допитаним в ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що дала згоду бути покупцем при контрольній закупівлі наркотичного засобу. На початку серпня 2016 року вона під`їхала до управління поліції, яке розташоване по пр. Правди в м. Дніпро. Піднялась до кабінету №310, де побачила жінку - слідчого, двох чоловіків працівників поліції та двох жінок понятих. Тоді ж жінка - слідчий у присутності понятих провела її особистий огляд, видала запакований шприц, переписала номери виданих купюр, обробила їх спеціальним розчином та склала відповідний протокол. Вказаний запакований шприц та грошові кошти слідча передала їй. Потім вона, слідча та двоє понятих сіли в автомобіль та поїхали на ж/м «Придніпровськ». По приїзду автомобіль зупинили за два будинки від того, де вона повинна була купити наркотичний засіб. Під`їзд будинку був відкритий, вона зателефонувала ОСОБА_5 та попросила продати їй два «куби» наркотичного засобу, за ціною один «куб» - 100 грн. Потім вона зайшла у під`їзд, де ОСОБА_5 зі свого шприца перелила в її шприц два «куби» наркотичного засобу, за що вона заплатила їй 200 грн. Після цього вона повернулася зі шприцом до машини, де працівники поліції в неї його забрали та запечатали у пакет, про що у присутності понятих склали відповідний протокол. До цих подій у 2016 році вона у ОСОБА_5 два-три рази купувала наркотичний засіб. Покупцем при контрольній закупці була вперше. ОСОБА_5 знає десь з травня 2016 року. Вона, свідок, була судима за наркотики в 2005 році, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що на початку серпня 2016 року вона проходила неподалік відділу поліції, який розташований в м. Дніпро по пр. Правди. Тоді до неї підійшли співробітники поліції та запропонували стати понятою, на що вона погодилась. Потім її завели до кабінету слідчого, який був розташований у цьому відділку поліції. Після цього до кабінету зайшла жінка, відносно якої слідчим був здійснений особистий огляд та огляд її речей, зокрема, огляд вмісту сумки, в якій знаходився телефон, пачка цигарок, гроші. Ніяких наркотичний засобів у цієї жінки при огляді виявлено не було. В ході огляду в кабінеті були присутні: вона (свідок), слідчий та інша жінка - понята. Після особистого огляду жінки слідча дістала грошові кошти, переписала їх номери та обробила їх якоюсь речовиною. Потім ці кошти слідча передала вказаній жінці. Їй, як понятій, повідомили, що вказані кошти підуть на контрольну закупку «опію». Після цього вони розписались у протоколі огляду, вийшли на вулицю, сіли в машину та поїхали на ж/м «Придніпровськ». Їхали вони в двох машинах. Під`їхавши до якихось двоповерхових житлових будинків, вказана жінка вийшла з машини та зайшла до під`їзду. Через деякий час ця жінка повернулася, повідомила слідчу, що придбала наркотичний засіб у громадянки ОСОБА_5 та передала шприц із рідиною коричневого кольору, який поклали в пакет та опечатали. Наркотична речовина була в тому ж шприці, який перед закупкою дала слідча. Потім вона, слідча, ще одна понята та оперативні співробітники пішли до квартири жінки, яка продала наркотичний засіб. Співробітники поліції постукали у вхідні двері, ОСОБА_5 їх відкрила. Слідча їй представилася, роз`яснила права, повідомила, що буде проводитися обшук із відеозйомкою. На запитання слідчого чи є заборонені предмети, ОСОБА_5 дістала з кишені халату шприц із коричневою рідиною та передала слідчій. В ході обшуку в шкатулці були знайдені грошові кошти, які при освітленні їх люмінесцентною лампою світилися зеленим кольором. В іншій кімнаті знайшли ще два шприці по 1 мл ємкості, один з яких був повністю заповнений рідиною коричного кольору, а інший - наполовину рідиною прозорого кольору. Всі виявлені в ході обшуку шприці були покладені в пакет та запечатані. Обшук тривав близько півтори години та його знімав на телефон оперативник. До цих подій вона ОСОБА_5 не знала, раніше понятою не була. Має судимість та стоїть на обліку у лікаря-нарколога.

Також орган досудового слідства посилається як на доказ на постанову прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_12 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 12.07.2016 року, проведення якої було доручено слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_13 у формі оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу «опій» у період з 12.07.2016 року по 12.08.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою фіксації та документування злочинної діяльності останньої, отримання доказів, які мають значення для кримінального провадження, самостійно чи в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Проведення негласної слідчої (розшукової) дії «Контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу «опій» у ОСОБА_5 здійснити: за участю особи під вигаданими даними ОСОБА_9 , у відношенні якої органами досудового розслідування здійснюються заходи безпеки шляхом конфіденційності її персональних даних та яка надала свою добровільну згоду на проведення відносно останньої вищезазначеної негласної слідчої (розшукової) дії, із застосуванням (несправжніх) імітаційних засобів, а саме: грошових коштів, спеціально виготовлених та спеціально помічених для проведення негласної слідчої (розшукової) дії «Контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу «опій» у ОСОБА_5 , без втрати грошових коштів, з затриманням особи ( а.п.151-155 т.1).

З протоколу огляду від 09.08.2016 року з фотокопіями грошових коштів, вбачається, що в службовому кабінеті № 310 слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області по пр. Слобожанському,40 у м. Дніпро, слідчим ОСОБА_13 , понятими та учасникам даної слідчої дії було оглянуто несправжні (імітаційні) засоби, а саме: грошові кошти в сумі 200 грн., купюрами номіналом по 100 грн., у кількості 2 одиниць, серії КР №6094271 відповідно кожна. Одразу ж на 2 аркушах паперу формату А4 зроблена ксерокопія кожного несправжнього (імітаційного) засобу, а саме: обох купюр, номіналом по 100 грн., серії КР №6094271 відповідно кожна. Несправжні імітаційні засоби, а саме: грошові кошти в сумі 200 грн., купюрами номіналом по 100 грн., у кількості 2 одиниць, серії КР №6094271 відповідно кожна, оброблені спеціальним засобом «Промінь-1». При обробці несправжніх (імітаційних) засобів, а саме: грошових коштів в сумі 200 грн., купюрами номіналом по 100 грн., у кількості 2 одиниць, серії КР №6094271 відповідно кожна, ст. о/у 7-ого управління (з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей) ДПН НП ст. лейтенант поліції ОСОБА_14 був одягнений у гумові рукавички. Крім того, на аркуші паперу формату А-4 зроблено зразок спеціального засобу «Промінь-1», яким 09.08.2016 року, здійснено обробку несправжніх (імітаційних) засобів, а саме: грошових коштів в сумі 200 грн., купюрами номіналом по 100 грн., у кількості 2 одиниць, серії КР №6094271 відповідно кожна. При наведенні світіння люмінесцентної лампи на несправжні (імітаційні) засоби, а саме: грошові кошти в сумі 200 грн., купюрами номіналом по 100 грн., у кількості 2 одиниць, серії КР №6094271 відповідно кожна, на кожній грошовій купюрі з`явилось світіння жовтого кольору. При наведенні світіння люмінесцентної лампи на долоні та пальці рук ст. о/у 7-ого управління (з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей) ДПН НП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_14 ніякого світіння на них не з`явилось. Після чого на підставі заяви особи під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 09.08.2016 року проведено поверхневий огляд її речей. На час огляду особа під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 одягнута у: різнокольорову футболку та джинсову юбку синього кольору. При собі у останньої знаходився одноразовий медичний шприц, ємкістю 2 мл, заводське пакування якого не порушено, несправжні (імітаційні) засоби, а саме: грошові кошти в сумі 200 грн., купюрами номіналом по 100 грн., у кількості 2 одиниць, серії КР №6094271 відповідно кожна, оброблені спеціальним засобом «Промінь-1», передано особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 , одноразовий медичний шприц, ємкістю 2 мл, заводське пакування якого не порушено, залишено у особи під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 (а.п.157-161 т.1).

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 15.08.2016 року, 09.08.2016 року в проміжок часу з 16.39.09 год. до 16.39.35 год. особою під вигаданими даними ОСОБА_9 проведено оперативну закупку особливо небезпечного наркотичного засобу «опій» у ОСОБА_5 , під час проведення якої вони спілкувалися про об`єм та якість особливо небезпечного наркотичного засобу «опій», який ОСОБА_5 незаконно збула особі під вигаданими даними ОСОБА_9 (а.п. 151-155,165,166 т.1).

З протоколу огляду речей та документів від 09.08.2016 року вбачається, що був оглянутий одноразовий медичний шприц ємкістю 2,0 мл, в середині якого міститься рідина коричневого кольору, об`ємом приблизно 2 мл. Даний одноразовий медичний шприц ємкістю 2 мл добровільно видано особою під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 . Зі слів особи під вигаданими анкетними даними ОСОБА_15 рідина коричневого кольору, об`ємом приблизно 2 мл особливо небезпечний наркотичний засіб «опій», який вона тільки що придбала у ОСОБА_5 в ході проведення відносно останньої певних негласних слідчих (розшукових) дій (а.п.162-164 т.1).

Відповідно до протоколу обшуку від 09.08.2016 року місця фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення обшуку виявлено у приміщенні кімнати №1 у боковій кишені жіночого халату зеленого кольору, який висів на столі ліворуч від вхідної двері: одноразовий медичний шприц ємкістю 2 мл, з голкою в захисному ковпачку, всередині шприцу міститься рідина коричневого кольору, об`ємом приблизно 1,8 мл.; одноразовий медичний шприц ємкістю 20 мл, з голкою в захисному ковпачку, всередині шприцу міститься рідина коричневого кольору об`ємом приблизно 1 мл; грошові кошти в сумі 300 грн., купюрами номіналом по 100 грн. (серії КБ№8162471, КР№6094271, КР№6094271). При наведенні на вказані грошові кошти світінням люмінесцентної лампи на 2 купюрах номіналом по 100 грн., (серії КР №6094271, КР №6094271) з`являється світіння жовтого кольору. У приміщенні кімнати №2 на поличці трюмо, яке знаходиться у правому дальньому куті кімнати, у жіночій косметичці виявлено: скляну маленьку колбу, закриту гумовою кришкою сірого кольору, всередині якої знаходяться залишки рідини коричневого кольору; одноразовий медичний шприц, ємкістю 20 мл, з голкою в захисному ковпачку з залишком рідини коричневого кольору; одноразовий медичний шприц, ємкістю 5 мл з залишками рідини коричневого кольору; одноразовий медичний шприц з голкою в захисному ковпачку, з залишком прозорої рідини; одноразовий медичний шприц з голкою в захисному ковпачку, в середині якого міститься прозора рідина ємкістю приблизно 0,9 мл; одноразовий медичний шприц ємкістю 2,5 мл, закритий фрагментом ковпачка, в середині якого міститься рідина темно-коричневого кольору ємкістю приблизно 1,5 мл; ін`єкційний шприц, закритий фрагментом ковпачка, в середині якого міститься рідина темно-коричневого кольору об`ємом приблизно 0,15 мл (а.п.176-182 т.1).

Після ознайомлення ОСОБА_5 з постановою прокурора прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_12 про проведення освідування особи ОСОБА_5 (отримання змивів з долонь та пальців обох рук та відбитків пальців), остання добровільно погодилась надати змиви з долонь та пальців обох рук, а також відбитки пальців обох рук (а.п.170-171 т.1).

Відповідно висновку судової експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №1/8.11/2147 від 31.08.2016 року, представлених на дослідження банкнотах (імітаційні засоби) з одним серійним номером: НОМЕР_1 , на ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_5 , на аркуші паперу зі зразком люмінесцентної речовини, виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях. На контрольному зразку чистого ватного тампону, слідів речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях не виявлено. Виявлені сліди спеціальних хімічних речовин на представлених на дослідження банкнотах (імітаційні засоби) з одним серійним номером: НОМЕР_1 на серветках зі змивами з рук ОСОБА_5 , на аркуші паперу зі зразком люмінесцентної речовини мають між собою спільну родову приналежність (а.п.191-195 т.1).

Відповідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/2153 від 23.08.2016 року:

- надана на експертизу 15.08.2016 року рідина коричневого кольору, масою 2,0024 г, отримана 09.08.2016 року в ході проведення відносно ОСОБА_5 негласної слідчої (розшукової) дії, містить наркотичний засіб опій ацетильований. Опій ацетильований віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину - складає: 0,0156 г;

- надана на експертизу 15.08.2016 року рідина коричневого кольору, масою 1,8936 г., 1,6728 г. вилучена 09.08.2016 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання та реєстрації гр. ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , містить наркотичний засіб - опій ацетильований. Опій ацетильований віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину - складає відповідно 0,0148 г., 0,013 г. На поверхні одноразових медичних шприців з полімерного матеріалу з нанесеним градуюванням до 20 мл, 2,0 мл., 2,0 мл., 5,0 мл., 20,0 мл. і на поверхні інсулінового медичного шприца міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, (визначити масу якого немає можливості в зв`язку з його незначною кількістю);

- рідини, надані на експертизу 15.08.2016 року: масою 2,0024 г (вилучена в ході оперативної закупки у гр. ОСОБА_5 ) та масами 1,8936 г., 1,6728 г. (вилучені в ході обшуку за місцем мешкання гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ) - однорідні між собою (а.п.204-214 т.1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.04.2017 року з фототаблицею, вбачається, що ОСОБА_5 вказала на під`їзд №5 будинку №5 по вул. Космонавтів в м. Дніпрі, на карнизі якого вона в вечірній час 08 серпня 2016 року забрала дві колби з наркотичним засобом «опій ацетильований» та прекурсором «кислота оцтова», за які перед цим на банківську картку перерахувала грошові кошти, а також вказала на плиту, розташовану у кухні загального користування першого поверху будинку АДРЕСА_2 , де вона в вечірній час доби з двох колб з наркотичним засобом «опій ацетильований» та прекурсором «кислота оцтова», які вона того ж дня забрала з карнизу під`їзду №5 буд. АДРЕСА_3 , в сотейнику виготовила наркотичний засіб «опій ацетильований» (а.п.251-254 т.1).

Згідно вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Вимогами ст. 370 КПК України, передбачено, що судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом.
В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
В статті 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, відповідно до приписів ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
«…Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції ) тощо. Таким чином, даючи офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, Конституційний Суд України виходить з того, що обвинувачення особи у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження…».

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, не дозволяє суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй злочинного діяння, а вищевказані докази суд вважає не достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Виправдувальний вирок згідно ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Враховуючи викладені обставини, на підставі ретельного дослідження наданих в ході судового слідства доказів, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні нею умисного незаконного виготовлення та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, недоведеного у зв`язку з чим обвинувачена підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження та давши їм належну оцінку відповідно до вимог ст.94 КПК України, прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів, які б могли бути покладені в основу обвинувального вироку та не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.307 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 .

Так,прокурор у судовому засіданні як на доказ вини обвинуваченої послався на протокол обшуку квартири від 09.08.2016 року по АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено у приміщенні кімнати №1 у єдиній боковій кишені жіночого халату зеленого кольору, який висів на столі ліворуч від вхідної двері, одноразовий медичний шприц ємкістю 2 мл, з голкою в захисному ковпачку, в середині якого міститься рідина коричневого кольору, об`ємом приблизно 1,8 мл.; одноразовий медичний шприц ємкістю 20 мл, з голкою в захисному ковпачку, в середині якого міститься рідина коричневого кольору об`ємом приблизно 1 мл; грошові кошти в сумі 300 грн., купюрами номіналом по 100 грн. (серії КБ№8162471, КР№6094271, КР№6094271. При наведенні на вказані грошові кошти світінням люмінесцентної лампи на 2 купюрах номіналом по 100 грн., (серії КР №6094271, КР №6094271) з`являється світіння жовтого кольору, а у приміщенні кімнати №2 знайдені медичні шприци та колби з рідинами прозорого та коричневого кольорів.

На виконання вимог ст.359 КПК України в судовому засіданні було досліджено та відтворено відеозапис проведення обшуку з оптичного лазерного диску (а.п.183 т.1),з якого вбачається, що слідча ОСОБА_13 пропонує видати ОСОБА_5 заборонені речі, які містяться в квартирі, ОСОБА_5 зазначила, що в її кофті є наркотичні засоби та у другій кімнаті теж, після чого слідча разом з оперуповноваженим проходять у кімнату № 2, де знаходять шприци з речовиною коричневого кольору, після чого все складають до купи, та слідча зазначає, що зараз буде проводиться обшук житла при понятих, а то був «частковий обшук»,, При цьому вбачається, що понятим не роз`яснюються їх права та обов`язки.

Крім, того з відеозапису до протоколу обшуку вбачається, що цьому відео передують деякі 2-3 секундні «нарізки» відеозаписів, про цьому, взагалі не зрозуміло, до якої слідчої дії вони відносяться.

У зв`язку з чим суд вважає визнати протокол обшуку від 09.08.2016 року таким що є недопустимими доказом, так як його дослідженням встановлено, що він отриманий в порушення вимог КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева», сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Відповідно до ч. 5 ст.101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
У зв`язку із зазначеним не можуть бути визнані допустимими досліджені судом висновки експертів № 1/8.6/2153 від 23.08.2016 року, оскільки на дослідження експерту направлена речовина, яка відповідно до протоколу була виявлена та вилучена під час обшуку житла, тобто ці докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому також є недопустимими згідно із ч. 5 ст.101 КПК України (т. 1, а.п. 204-214).
Відповідно до ч. 2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
З урахуванням викладеного, покази свідка ОСОБА_11 , яка була понятою під час проведення обшуку, не можна визнати достатніми для доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину. передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки протокол обшуку від 09.08.2016 року, підписаний нею, є недопустимими доказами.
Разом з тим, оскільки протокол обшуку є очевидно недопустимим доказом, усунути допущені порушення шляхом допиту свідків, понятих, оглядом речових доказів за вказаних обставин неможливо, тому що вони здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Пояснення свідка ОСОБА_9 є недостатніми для обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.
Також слідчий експеримент, який був проведений з обвинуваченою ОСОБА_5 для перевірки її свідчень, в комплексі з іншими доказами також є недостатнім для обвинувачення, оскільки інші докази визнані судом недопустимими та спростовують вину обвинуваченої.
З викладеного вбачається, що сторона обвинувачення не надала суду доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на вищезазначених доказах не може ґрунтуватися обвинувальний вирок.
У відповідності до положень ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. В п.1 ч.2 цієї ж статті Кодексу зазначено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод,зокрема,такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Для оцінки доказів, отриманих в результаті НСРД, необхідно дослідити процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД. Процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД повинні бути взяті до уваги судом, який розглядає справу, оскільки без з`ясування їх змісту неможливо прийняти рішення про допустимість доказів, отриманих в результаті проведення НСРД.

Так, у якості доказу винуватості ОСОБА_5 стороною обвинувачення було надано розсекречені протоколи про результати негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину та про результати проведення негласної слідчої (розшукової) длії аудіо, - відео контролю особи від 15.08.2016р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_16 від 22.07.2016 року.

При цьому стороною обвинувачення не надано розсекреченої ухвали слідчого судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2016 року.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №640/6847/15-к дійшла правового висновку, що якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України.

У ході судового розгляду встановлено, що стороною обвинувачення не дотримано вимог Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року № 114/1042/516/1199/936/1687/5, та не подавалося відповідне клопотання до уповноваженого органу про розсекречення вказаної ухвали суду ні під час досудового розслідування, ні у ході судового розгляду.

Згідно ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Стороною обвинувачення у ході судового розгляду не надано ухвали слідчого судді апеляційного суду Дніпропетровської області, тому суд позбавлений можливості перевірити, чи взагалі надавалося ухвалою суду згода на проведення НСРД.

З постанови про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії контроль за вчиненням злочину прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 . від12.07.2016 року вбачається , що термін проведення НСРД прокурором встановлений протягом місяця - з 12.07.2016 року по 12.08.2016 року.

Однак протоколи про результати проведення негласної слідчої ( розшукової) дії контроль за вчиненням злочину складені 15.08.2016 року , що порушує вимоги ст.106 КПК України , що унеможливлює дійти висновків про фактичний час та дату проведення такої дії ( т.1 а.п. 163-169). Окрім того, флеш-носій ( т.1 а.п.169-а), долучений до протоколу ( т.1 а.п. 166-168) та відповідно до ст.ст.104-105 КПК України є невід`ємним додатком до протоколу взагалі не містить будь-якої аудіо- чи відеоінформації такої дії.

Тому , долучаючи дані докази (протокол та додатки до нього т.1 а.п. 166-169»а») до матеріалів справи, сторона обвинувачення сама вважала цей доказ недопустимим.

В обвинувальному акті стверджується, що 09.08.2016 року у ОСОБА_5 була проведена оперативна закупка та обшук , під час яких вилучались певні речі ( наркотичні засоби, грошові кошти та інш.)

Однак сторона обвинувачення в судовому засіданні не довела яким чином могли вилучатись зазначені речі та спрямовуватись на експертне дослідження 10.08.2016 року за умови, що відповідні протоколу були складено лише 15.08.2016 року.

З урахуванням викладеного, матеріали кримінального провадження не містять даних про правові підстави для проведення слідчих дій працівниками оперативного підрозділу саме по відношенню до обвинуваченої ОСОБА_5 . Відсутня також заява ОСОБА_9 про надання нею добровільної згоди на проведення оперативної закупки.

Таким чином сторона обвинувачення не надала суду доказів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для проведення негласних слідчих (розшукових) дій,а саме: аудіо-та відеоконтролю особи,а також доказів на підтвердження повноважень на проведення оперативної закупки, чим позбавила суд можливості перевірити законність підстав для проведення оперативної закупки у ОСОБА_5 .. За таких обставин суд має сумніви у дотриманні вимог ст.ст. 246, 271КПК України щодо наявності законних підстав для проведення оперативної закупки наркотичних засобів у обвинуваченої ОСОБА_5 .

Отже враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні перевірити законність здійснення та достовірність результатів оперативної закупки не уявляється можливим.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що протоколи проведення негласних слідчих (розшукових)дій, є недопустимими доказами.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року звернула увагу на те, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні, та зазначила, що відповідно до ст.84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Також суд звертає увагу на порушення права обвинуваченої на захист під час проведення досудового слідства, виходячи з наступного.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування, протоколу про прийняття заяви від ОСОБА_17 про вчинене кримінальне правопорушення та постанови прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 дані про те, що на території м. Дніпропетровська гр. ОСОБА_5 здійснює незаконний збут наркотичних засобів було встановлені ще 10.06.2016 року. По даному факту було внесено відомості до ЄРДР.

Відносно останньої протягом серпня 2016 року проводились НСРД, обшук в житлі останньої, призначались ряд експертиз, однак повідомлення про підозру останній було оголошено лише 28.04.2017 року слідчим ОСОБА_18 , який є автором обвинувального акту, разом з тим постанови про визначення групи слідчих суду представлено обвинуваченням не було .Слідчому ОСОБА_18 жодних доручень на проведення досудового розслідування прокурором не надавалось.

У рішенні від 19.02.2009 року у справі « Шабельник проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що « право на правову допомогу виникає в момент, коли становище людини стає суттєво уразливим ,навіть якщо її офіційно не затримано як підозрювану». Суд пояснив, що становище заявника стало значно вразливішим одразу після вжиття серйозних слідчих заходів щодо перевірки підозри стосовно нього та підготовки версії обвинувачення . Тож було констатоване порушення параграфу 1 та п.»с» параграфу 3 ст.6 Конвенції прав людини і основоположних свобод .

При цьому Конституційний Суд у рішенні від 30.09.2009 р. (справа № 23-рп/2009) констатував, що положення ч.1 ст.59 Конституції треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах ,як вона того потребує.

Отже , кримінальне процесуальне законодавство виходить з того , що особа ,стосовно якої розпочато досудове розслідування, навіть без повідомлення про підозру , має право на захист ,яке може бути реалізоване шляхом дотримання прав підозрюваного,визначених у ст..42 КПК України, які були знехтувані органом досудового розслідування в цьому випадку.

За результатами розгляду даного кримінального провадження, суд також приходить до висновку, що з самого початку досудового розслідування співробітниками слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області допускались грубі порушення вимог чинного законодавства, в тому числі при проведенні та фіксуванні слідчих та розшукових дій.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримавшись принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримавшись принципу диспозитивності ,тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції, суд вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість та створивши при цьому необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання ними процесуальних обов`язків, дійшов до висновку про те, що рівність перед законом судом виключає будь-які привілеї у сторін кримінального провадження в ході судового розгляду, саме тому суд не приймає до уваги позицію сторони обвинувачення, оскільки завданням кримінального провадження є не тільки захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а й неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Оцінюючи докази, суд керувався принципом «поза розумним сумнівом»,зміст якого сформульований в пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі « Кобець проти України», де ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його прецедентної практики під час оцінки доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення у справі « Авшар проти Туречиини»). Критерій доведення має випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із справедливого зваженого розгляду всіх належних і допустимих відомостей,визнаних доказами,або з відсутності відомостей, і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

При цьому судом враховується правова позиція щодо визнання винності особи « поза розумним сумнівом» та визначення « стандартів доказування», висловлена Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к , в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Проаналізувавши в сукупності всі докази, досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, суд враховує положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст.17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положенняст.62 Конституції України, та положення ст.5 «Право на свободу та особисту недоторканість» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та вважає, що ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України необхідно виправдати із-за недоведеності вчинення нею даного кримінального правопорушення.

Також суд зазначає, що розгляд даної справи тривав більше року, прокурор просив суд відкласти розгляд справи для змінення обвинувачення, але після цього не скористався своїми правами, передбаченими ст.ст.338-340 КПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Суд у зв`язку із зазначеним згідно із п.п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України вирішує питання щодо речових доказів, а саме: майно, що вилучене з обігу та майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, та виправдати її у зв`язку з недоведеністю, що нею вчинене дане кримінальне правопорушення.
Витрати на проведення експертиз віднести за рахунок держави.
Речові докази:
-грошові кошти в сумі 100 грн., однією купюрою номер КБ 8162471, мобільний телефон «Nokia 200», ІМЕІ 1 НОМЕР_2 ІМЕІ 2 НОМЕР_3 з встановленими сім картами з абонентськими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , повернути ОСОБА_5 ;
-одноразовий медичний шприц, ємкістю 2 мл, всередині якого міститься рідина коричневого кольору, масою 1,6728 г., що згідно висновку експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований», маса якого становить 0,013 г.; одноразовий медичний шприц, ємкістю 20 мл, всередині якого міститься рідина коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований»; одноразовий медичний шприц, ємкістю 20 мл, всередині якого містяться залишки речовини коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований»; одноразовий медичний шприц, ємкістю 5 мл. всередині якого містяться залишки коричневого кольору яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований»; одноразовий медичний шприц 2,0 мл., в середині якого містяться залишки речовини прозорої коричневого кольору яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований»; одноразовий медичний шприц, всередині якого міститься прозора рідина, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований»; одноразовий медичний шприц, ємкістю 2,5 мл. всередині якого міститься рідина темно-коричневого кольору масою 1.8936 г., що згідно висновку експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований». маса якого 0,0148 г; ін`єкційний шприц, всередині якого міститься рідина темно-коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований; одноразовий медичний шприц, ємкістю 2 мл., всередині якого міститься рідина коричневого кольору масою 2,0024 мл., що згідно висновку експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, «опій ацетильований», маса якого становить 0,0156 г, 2 банкноти (імітаційні засоби) з одним серійним номером:КР6094271, дві серветки зі змивами з рук ОСОБА_5 , фрагмент паперу, контрольний зразок чистої серветки знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1