ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/511/19 Справа № 711/8072/19 Категорія: ст. 82 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судових засідань прокурора засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника Черкаської ВК № 62 в режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 14.04.2017 ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 187 КК України, із застосуванням положень ст. 70 КК України останньому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років із конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.3 ст. 78, ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03.12.2015, остаточно визначено до відбуття дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання час перебування під вартою за період з 19.02.2016 по 04.07.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
10.10.2019 засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Клопотання мотивує тим, що для застосування до нього положень ст. 82 КК України є всі необхідні підстави, а саме: фактична дата настання пільги; щире каяття; він не є суспільно небезпечним; має зразкову поведінку та сумлінно ставиться до праці; приймає активну участь у роботах по благоустрою установи; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених; працевлаштований в установі; в повній мірі виправився. За час відбування покарання має три подяки, стягнень не має. На підставі вищевикладеного просить застосувати до нього положення ст. 82 КК України та замінити призначене покарання більш м`яким..

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки враховуючи особу засудженого, його ставлення до праці, підходячи в комплексі до характеристики особи, з урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання, останній не став на шлях виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом не в достатній мірі враховано його особу, та вказано лише про 2 заохочення, хоча насправді їх 3, у зв`язку з чим вважає за необхідне витребувати та дослідити його особову справу і задовольнити його клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні його апеляційних вимог,думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, думку представника виправної колонії ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів своє виправлення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси вказаним вимогам відповідає.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 14.04.2017 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 187 КК України. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років із конфіскацією належного йому майна. Згідно ч.3 ст. 78, ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03.12.2015, остаточно визначено до відбуття дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_7 під вартою за період з 19.02.2016 по 04.07.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 19.02.2016. Кінець строку: 04.10.2023.

За час утримання в СІЗО м. Києва ОСОБА_7 характеризувався негативно. Допустив порушення режиму утримання, за що отримав три стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. До праці не залучався, заохочень не мав.
В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 11.08.2017. За час відбування покарання характеризується посередньо. Дотримується встановлених правил поведінки та розкладу дня установи. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнень не мав.
Вибував до СІЗО м. Києва, де характеризувався негативно. Отримав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.
Працевлаштований бібліотекарем. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав два заохочення. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засуджений ОСОБА_7 за час утримання в СІЗО м. Києва має п`ять стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. За час відбування покарання у ДУ «ЧВК (№ 62)» має два заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
29.12.2018 адміністративною комісією установи було відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення.

18.04.2019 адміністративною комісією установи було відмовлено у застосуванні до засудженого ст. 82 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення.

Таким чином, за весь період відбування покарання, поведінка засудженого не свідчила про його готовність до самокерованої та правослухняної поведінки.

Враховуюче вищевикладене і те, що заміна невідбутого покарання має надзвичайно важливе значення, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а саме: своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не засвідчив успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,537, 539 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :