Справа № 539/4157/19
Провадження № 1-кп/539/54/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
та представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №00001054 від 22.08.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищий Булатець Лубенського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
15 серпня 2019 року приблизно о 3 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля кафе «Шоколадка», що по проспекту Володимирському в м. Лубни Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вирішив заподіяти ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_4 в ході сутички, умисно наніс один удар головою та два удари рукою у ділянку щелепи ОСОБА_4 .

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №147 від 13.09.2019 року у вигляді двобічних ангулярних переломів нижньої щелепи зі зміщенням, які по ступеню тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 15.08.2019 перебуваючи біля кафе «Шоколадка», що по проспекту Володимирському в м. Лубни Полтавської області в ході сутички з потерпілим наніс один удар головою та два удари рукою у щелепу останнього.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив правдивість показань обвинуваченого ОСОБА_4 , які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, які крім цього підтверджується відеозаписом з камери спостереження оглянутим в судовому засіданні, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України правильно, як нанесення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є сприяння у розкритті злочину.

Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, а також особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, згідно медичної довідки у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Суд вважає, що покарання за даний злочин має бути призначено у вигляді обмеження волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.. 75 КК України. При цьому суд враховує визнання винни обвинуваченим, сприяння розкриттю злочину, особу винного який раніше не судимий, позитивно характеризується, висновок служби пробації від 18.11.2019, який містить інформацію щодо середнього рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, і приходить до висновку про можливість виконання покарання у громаді за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченого терміном 1 рік. Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Прокурором Лубенської місцевої прокуратури заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 2667 грн. 44 коп. в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 позов прокурора визнав повністю, а тому він підлягає задоволенню.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 765 грн. майнової шкоди, 50 000 грн. моральної шкоди та 5 000 грн. витрат за надання правової допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов потерпілого в частині відшкодування майнової шкоди визнав в повному обсязі, а в частині відшкодування 50 000 грн моральної шкоди заперечує, просить його зменшити.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному проводженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню частково. Так відшкодуванню підлягають 765 матеріальних збитків, що визнані обвинуваченим, а при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд зважає на стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, як того вимагає п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди вважає, що стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 20 000 грн. моральної (немайнової) шкоди. Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. вони підлягають стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь фінансового управління Полтавської обласної державної адміністрації код ЄДРПОУ 3759255 номер рахунку UA 4016001 ГУК Полтавської області/Полтавська КБК: 24060300 2667 (дві тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 44 коп. відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 765 грн. відшкодування майнової шкоди, 20 000 грн. відшкодування моральної шкоди та 5 000 грн. за надання правової допомоги.
Речовий доказ DVD-R диск із відеозаписом нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1