Єдиний унікальний номер справи 185/834/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, військового, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно клопотання Міністерства юстиції України 23 грудня 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 4168/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду РФ громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Керуючись статтею 606 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7,8,12 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 року за № 956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 15.01.2019 року за № 06-143260/19 у відношенні ОСОБА_3 , засуджено вироком Агаповського районного суду Челябінської області від 29.06.2018 року до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 120000 (ста двадцяти тисяч) рублів за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст.228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_3 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 16 УФСВП Росії по Республіці Башкортостан»; кінець відбуття строку покарання 20.01.2028 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія № 16 УФСВП Росії по Республіці Башкортостан» в установі перебуває виконавчий лист № ФС 023703727 про стягнення штрафу у розмірі 120000 рублів з ОСОБА_3 , однак, стягнення за ним не проводилось.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом РФ, Міністерство юстиції України просить суд, керуючись статтею 9 Конституції України, статями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, пунктами 18-23 Розділу XII згаданої Інструкції:
1.Визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацю діянь, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнано виним вироком Агаповського районного суду Челябінської області від 29.06.2018 року;
2.Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_3 на підставі вироку Агаповського районного суду Челябінської області від 29.06.2018 року;
3.Вирішити питання щодо виконання вироку Агаповського районного суду Челябінської області від 29.06.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_3 штрафу.
Заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання Міністерства юстиції України, та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає за необхідне привести вирок від 29.06.2018 року Агаповського районного суду Челябінської області у відповідність із законодавством України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Відповідно до частини четвертої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України.
Правовою базою для вирішення питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка ратифікована Україною 22 вересня 1995 року і набула чинності для України 1 січня 1996 року. Безпосередньо дані відносини регулюються п. б ч.1 ст.9, 10, 11 Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.3-4 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 засуджено 29.06.2018 року Агаповським районним судом Челябінської області до 10 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 120000 рублів. Вирок набрав законної сили і звернений до виконання.

ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 16 УФСВП Росії по Республіці Башкортостан». Кінець відбуття строку покарання - 20.01.2028 року.
Під час відбування покарання ОСОБА_3 звернувся із заявою про переведення його в Україну для подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що він є громадянином України.

Вчинені ОСОБА_3 злочини на території Російської Федерації є кримінально караним діянням за кримінальним законодавством України.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 4 від 26.04.2002 року (зі змінами від 18.09.2009 року) кваліфікація дії ОСОБА_3 ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ відповідає ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, та за яке передбачено покарання вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В зв`язку з тим, що громадяни України, засуджені на території іноземних держав, можуть бути" передані в Україну для подальшого відбування покарання на умовах та у порядку, визначених Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року (далі - Конвенція) та Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України). Пунктом Ь) частини першої статті 9 Конвенції визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11. Відповідно до пункту б) статті 11 Конвенції замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів. Крім того, згідно з положеннями частини четвертої статті 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 610 КПК України, відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України. У даному випадку штраф не підлягає виконанню.

Враховуючи зазначені обставини, особу винного, суд вважає за необхідне вирок Агаповського районного суду Челябінської області від 29.06.2018 року до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, п «г» ч. 4 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередбною змовою у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, привести у відповідність до законодавства України, та вважати ОСОБА_3 а засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, до десити років позбавлення волі без конфіскації мана.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з 29.06.2018 року, та в строк відбування покарання зарахувати час його перебування під вартою з 23.01.2018 року по 28.06.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 609, 610 КПК України, п. б ч.1 ст. 9,11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 9 Конституції України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Агаповського районного суду Челябінської області від 29.06.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, п «г» ч.4 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації - задовольнити.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до десяти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити попередньою - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 29 июня 2018 року, тобто з часу затримання.
ОСОБА_3 зарахувати в строк відбування покарання строк відбування попереднього ув`язнення, починаючи з 23 січня 2018 року до 28 червня 2018 року включно, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .