ПОСТАНОВА

Справа №:2604/30243/12

Провадження №: 1/755/12/19

"29" січня 2020 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши у порядку ст.ст. 350, 352 КПК України, апеляцію адвоката ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на вирок від 17.12.2019 року у кримінальній справі відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , установила :

вироком даного місцевого суду від 17.12.2019 (склад суду: ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) у т.ч. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначено їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, із одночасним звільненням останньої від цього покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, й указано, що відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України, дана засуджена за цим вироком суду із звільненням від покарання, визнається такою, що не має судимості.

Запобіжний захід останній, який був обраний відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_7 від 23.08.2011 у вигляді підписки про невиїзд, скасовано.

28.12.2019 апелянтом подано апеляцію на цей вирок, через УДППЗ «Укрпошта», та яка надійшла до суду 10.01.2020, відповідно перевіривши за даною апеляційною скаргою виконання вимог КПК, у т.ч. його ст. 350, апелянтом, приходжу до наступного.

Статтею 347 КПК України передбачено, що апеляція може бути подана на вироки, які не набрали законної сили, ухвалені місцевими судами.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 348 КПК України апеляцію мають право подати засуджений, його законний представник і захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого.

Відповідно до абз. 1 ст. 349 КПК України, апеляція, за винятком випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подається через суд, який постановив вирок, ухвалу чи постанову. До апеляції прокурора і захисника додається стільки її копій, щоб їх можна було вручити всім учасникам судового розгляду, інтересів яких стосується апеляція.

Разом з тим, у цій ситуації, апелянт вимоги абз. 1 ст. 349 КПК України не виконав, з огляду на те, що додав до апеляційної скраги стільки її копій, кількість яких не надає можливості вручити її всім учасникам судового розгляду.

Також слід відмітити, що у статті 350 КПК України зазначено, що в апеляції зазначаються у т.ч. 4) вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування; 5) прохання особи, яка подає апеляцію.

При цьому, таке прохання особи, яка подає апеляцію має узгоджуватися з нормами КПК щодо повноважень суду апеляційної інстанції наявних у нього згідно ст.ст. 366, 373, 374, 376, 378 указаного Кодексу.

У цій ситуації, не погоджуючись з вироком суду апелянт подав апеляцію, в якій просить скасувати даний вирок у частині визнання ОСОБА_2 винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК та закрити справу, у зв`язку з відсутністю в її діянні складу даного злочину.

Такі вимоги умотивовані у т.ч. доводами про порушення вимог абз. 2 ст. 323 КПК.

Згідно ст. 376 КПК, апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи постанову і закриває справу.

Відповідно до ст. 366 КПК у результаті розгляду апеляцій на рішення, зазначені у

частині першій статті 347 цього Кодексу, апеляційний суд: 1) виносить ухвалу про залишення вироку чи постанови без зміни, а апеляції - без задоволення; скасування вироку чи постанови і повернення справи прокуророві на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд в суд першої інстанції; скасування вироку чи постанови і закриття справи; зміну вироку чи постанови; 2) постановляє свій вирок, скасовуючи повністю чи частково вирок суду першої інстанції; 3) постановляє свою постанову, скасовуючи повністю чи частково постанову суду першої інстанції.

Відповідно і при подані апеляційної скарги її вимоги мають відповідати ст. 366 КПК, однак, у цій ситуації, апелянт просить скасувати вирок, але не порушує питання, у розрізі норм наведеної статті відповідного Кодексу, прохання перед судом апеляційної інстанції постановити свою ухвалу про закриття справи або її повернення справи прокуророві на додаткове розслідування, чи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

З урахуваням того, що згідно ст. 374 КПК апеляційний суд скасовує вирок (постанову) і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку.

А у цій ситуації апелянт мотивує апеляцію у т.ч. доводами про порушення вимог абз. 2 ст. 323 КПК, тобто про дійсність обставин передбачених ст. 370 того ж Кодексу, однак клопоче учинити дію регламентованому ст. 376 КПК, а не за ст. 374, не визначаючи при цьому узагалі прохання постановити апеляційний суд, згідно ст. 366 наведеного Кодексу відповідну ухвалу.

Також, відповідно до абз. 2 ст. 350 КПК, при обгрунтуванні прокурором та захисником необхідності зміни чи скасування вироку, ухвали, постанови апеляція повинна містити посилання на відповідні аркуші справи.

Однак, апелянтом не виконано вимоги абз. 2 ст. 350 КПК.

Крім цього слід відмітити, що даним вироком ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 396 КК, тобто у заздалегідь необіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, з урахуванням того, що особа не обов`язково повинна знати, що приховує саме тяжкий чи особливо тяжкий злочин, - вона повинна усвідомлювати фактичні обставини вчиненого діяння, яке за законом визнається тяжким чи особливо тяжким злочином (див. ухвалу ВСУ від 13.10.2009 у справі № 5-3372к09 щодо обставин, які обумовили перекваліфікацію дії підсудного з ч. 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 396 указаного Кодексу).

Ці висновки Суд мотивував тим, що такого роду фактичні дані випливають, з пояснень 1) (перша группа) підсудної ОСОБА_2 у ході всього розслідування провадження (див. її пояснення від 02.07.2011 (надавала покази того дня двічі), 23.08.2011), 2) (друга группа) із пояснень ОСОБА_4 в суді та на етапі слідства (див. її пояснення від 02.07.2011 (надавала покази того дня двічі), 23.08.2011) та 3) (третя група) з протоколів відповідних слідчих дій проведених у ході розслідування цієї справи та установлених у ході їх проведення істотних обставин, які були виявлених при виконанні цих слідчих дій, у т.ч. з даних наявних у протоколі очної ставки від 23.08.2011 (а.с. 1-3 том № 4).

На підтвердження першого фактору (групи) апеллянт викладає свої доводи з відповідним їх мотивуванням, однак порушуючи у апеляції питання про відсутність у діях наведеної особи цього складу злочину, апеллянт так і не наводить у ній доводів (вказівок) на те, в чому полягає незаконність вироку та доводи на її обґрунтування щодо посилання суду на групи доказів 2 та 3, у т.ч. не указує, для прикладу, чому є неналежним чи/або недопустимим протокол очної ставки, у розрізі норм ст.ст. 172-173 КПК.

Адже, здобуті докази у ході цього розгляду у даному вироку суд визнав належними та допустимими, а апелянти порушуючи питання про закриття справи за відсутністю складу не оспорює ці факти, як і не наводить доводів щодо того, чому ці докази слід відхилити.

Це ж стосується і 2 групи доказів.

Згідно ст.352 КПК, у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення.

Тим самим, апелянтом, всупереч наведених вимог КПК України в апеляції сформовано апеляційні вимоги без урахування наведених положень кримінально-процесуального законодавства з даного питання.

Такий недолік апеляційної скарги є істотним та тягне за собою її залишення без руху головуючим суддею у порядку ст. 352 КПК з наданням часу для усунення указаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 11 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 349, 350, 366, 373, 378 Кримінально-процесуального кодексу України, головуюча суддя,у порядку ст. 352 наведеного Кодексу, постановила :

залишити апеляцію адвоката ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на вирок від 17.12.2019 року у кримінальній справі відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без руху.

Надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків протягом семи діб з моменту одержання постанови.

В разі не виконання вимог суду, в установлений строк, відповідно до ст. 352 КПК України, апеляція буде визнана такою, що не підлягає розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

С у д д я О. Бірса