Справа №463/2934/20
Провадження №1-кс/463/1745/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та рішення слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а також на постанову слідчого від 24.03.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000042 від 03.03.2020.

Скаргу мотивує тим, що звернулася до прокурора Тернопільської області зі скаргою, в якій просила відомості про кримінальне правопорушення відносно слідчого СВ Збаразького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за фактом неналежного виконання своїх обов`язків під час розслідування кримінальних проваджень за №0000262 та за №0000147, який прикриває ОСОБА_7 , котрий шляхом обману та шантажу, спричинив ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду в особливо великих розмірах, змусив сплатити йому - 1 621 816,68 гривень.

Відомості за вказаною заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 367 КК України на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.02.2020.

23.03.2020 ОСОБА_3 звернулася із клопотанням до слідчого ДБР ОСОБА_5 згідно з вимогами ч.2 ст. 55 КПК України вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої, однак останній вказану процесуальну дію не вчинив у визначений КПК України строк, натомість виніс протиправну постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

Оскільки в мотивувальній частині оскаржуваної постанови в порушення п.2 ч.5 ст. 110 КПК України слідчий не зазначив будь-яких доказів про те, що моральну та майнову шкоду в особливо великих розмірах їй не заподіяно, а статус потерпілого особа набуває автоматично і необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, розмір збитків заподіяних правопорушенням або розмір іншої шкоди в порядку ст. 91 КПК України під час досудового розслідування повинен встановлювати слідчий, тому постанова слідчого ДБР не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.110 КПК України: мотивувальна частина не містить правдивих відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття цієї постанови, мотиви прийняття цієї постанови надумані із невірним посиланням на положення КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник вимоги скарги підтримали з підстав, викладених в ній. Додатково зазначили, що незважаючи на те, що ОСОБА_3 вважає себе потерпілою, оскільки кримінальним правопорушенням їй завдано шкоду в сумі 1621816,68 гривень, слідчий ДБР 23.03.2020 допитав її в якості свідка та всупереч вимогам КПК України не вручив їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілої.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, розпочатого на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.02.2020 відповідно до заяви ОСОБА_3 від 28.02.2020 про те, що слідчий СВ Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 неналежно здійснював досудове розслідування кримінального провадження №0000262 від 17.07.2015.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Постановою слідчого ДБР від 24.03.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_3 не довела тієї обставини, що їй завдана шкода, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст.55 КПК України слідчим, який відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, обґрунтовано винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

При цьому, як вбачається зі змісту скарги та пояснень ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, шкоду в сумі 1 621 816,68 гривень їй завдано діями ОСОБА_7 , за фактом чого здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0000262 та №0000147, тому слідчий ДБР прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність очевидних та наявних підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано моральну, фізичну або майнову шкоду у кримінальному провадженні №0000042.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не допущено бездіяльності, постанова слідчого від 24.03.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою є обґрунтованою, а дії та рішення слідчого відповідають вимогам КПК України, а тому підстав задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:
в задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а також на постанову слідчого від 24.03.2020 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000042 від 03.03.2020 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1