Провадження № 1-кс/127/5405/20
У Х В А Л А
Іменем України
09 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2017, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в порядку статті 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03 червня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003409 від 13.10.2017 та визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Скарга мотивована тим, що на досудовому розслідуванні Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0003409 від 13.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, внесеного на підставі заяви ОСОБА_3 від 09.10.2017.
До Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області у відповідності до ч. 2 ст. 55 КПК України, ОСОБА_3 була подана заява про залучення його як потерпілого до вказаного кримінального провадження. В заяві викладені обставини того, що слідством було встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи в статусі потерпілого надав відносно ОСОБА_3 слідчому завідомо неправдиві свідчення. ОСОБА_5 звів наклеп на ОСОБА_3 і це принижує його честь і гідність. Уся ця брехня викликає у заявника негативні емоції, відчуття тривоги і хвилювання та наносить йому відчутну моральну шкоду, в тому числі і здоров`ю.
За таких обставин, на думку заявника, дійсність страждань та факт завдання моральної шкоди є очевидним.
Слідчий Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 постановою від 03 червня 2020 року відмовила у визнанні потерпілим ОСОБА_3 посилаючись на ч. 1 ст. 384 КПК України.
Таким чином, на думку заявника, постанова слідчого про відмову у визнанні його потерпілим не може вважатись законною та обґрунтованою та є перешкодою для захисту прав заявника.
З огляду на зазначене ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлені в скарзі вимоги, просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши, що ОСОБА_3 не може бути визнаний потерпілим у даному кримінальному проваджені.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, матеріли кримінального провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003409 від 13.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Вказане кримінальне провадженні зареєстровано на підставі заяви ОСОБА_3 від 09.10.2017 про те, що ОСОБА_5 надав завідомо неправдиві свідчення слідчому під час подання заяви про вчинення кримінального правопорушення та під час допиту в якості потерпілого по матеріалах кримінальної справи внесеної до ЄРДР за №0003989 від 19.08.2017.

28 травня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області із клопотанням про надання йому статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0003409 від 13.10.2017.

Постановою слідчого Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.06.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003409 від 13.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Вказана постанова мотивована тим, що відповідно до статті 384 КК України об`єктом злочину є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку на предмет обґрунтованості постанови слідчого про відмову у визнані потерпілим суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. (ч. 2 ст. 55 КПК)

Положеннями частини п`ятої вказаної норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Обґрунтовуючи заяву про залучення у якості потерпілого до кримінального провадження №0003409 від 13.10.2017 ОСОБА_3 зазначає про завдання йому моральної шкоди, що спричинена ОСОБА_5 , який перебуваючи в статусі потерпілого надав відносно ОСОБА_3 слідчому завідомо неправдиві свідчення, а саме ОСОБА_5 звів наклеп на ОСОБА_3 і це принижує його честь і гідність та викликає у заявника негативні емоції, відчуття тривоги і хвилювання та наносить йому відчутну моральну шкоду, в тому числі і здоров`ю.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи кримінальне провадження №0003409 від 13.10.2017 зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Частиною першоою статті 384 КК України передбачена відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Отже, об`єктом злочину, передбаченого статтею 384 КК України, є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі. Суспільна небезпечність цього злочину полягає в тому, що він порушує нормальну діяльність органів дізнання, досудового слідства і суду щодо виявлення та дослідження фактів і обставин, які мають значення для об`єктивного, повного та всебічного розслідування і розгляду кримінальних та цивільних справ, перешкоджає встановленню істини та постановленню правосудного судового акта.

Поряд з цим, під час розгляду скарги, ОСОБА_3 не навів переконливих і безспірних доказів, що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 384 КК України, яке внесено до єдиного реєстру за його заявою, йому спричинена моральна, фізична або майнова шкода, а тому він правомірно слідчим не визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні.

При цьому, саме по собі звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення не є визначальним для вирішення питання про визнання особи потерпілою.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Посилання ОСОБА_3 на те, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у принижені його честі та гідності, та спричинена ОСОБА_5 , який перебуваючи в статусі потерпілого надав відносно нього слідчому завідомо неправдиві свідчення, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки у даному кримінальному провадженні фізична особа не може бути потерпілорю особою, так як злочин, передбачений ч. 1 ст. 384 КК України, полягає в тому, що він завдає шкоди нормальній діяльності органів дізнання, досудового слідства та суду, а не фізичній особі.

З огляду на зазначене, постанова слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.06.2020, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінального провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003409 від 13.10.2017, прийнята у відповідності до вимог статті 55 КПК України.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2017 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: