Ухвала
Іменем України
19 березня 2020 року

м. Київ
Справа № 461/7467/19

Провадження № 51 1415 ска 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді Маринича В.К.,
суддів: Макаровець А.М., Огурецького В.П.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жерухи Романа Степановича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року,
установив:
Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 110 198 грн. 38 коп. та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 2720/20900/19 від 02 липня 2019 року тепловізора ATN OTS-X S350.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 19 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, без зміни.

Представник ОСОБА_1 адвокат Жеруха Р.С., не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказані судові рішення і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Так, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
Таким чином, виходячи з основних засад судочинства, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.
Правила, які конкретизують положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду, також визначені у КУпАП. Так, відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення.
Також необхідно зазначити, що забезпечене Конституцією України право на судовий захист і забезпечене Європейською конвенцією з прав людини та основоположних свобод право на справедливий суд не порушуються такими викладеними у законах процесуальними механізмами допуску до касаційного перегляду.
Зважаючи на наведене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також враховуючи те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, суд уважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд
ухвалив:
Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Жерусі Роману Степановичу у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

В. К. Маринич А. М. Макаровець В. П. Огурецький