Справа №463/4573/13-к
Провадження №1-в/463/59/20
УХВАЛА

21 лютого 2020 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

у м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання, -

в с т а н о в и в :

засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року у виді позбавлення права займати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій на термін на три роки.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в заяві.

Представник органу пробації проти заяви не заперечив, пояснила, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці доказав своє виправлення. Він відбув 2/3 частини додаткового покарання і може бути звільнений умовно-достроково від решти покарання.

Прокурор проти заяви заперечила, оскільки, на її думку клопотання не містить даних про те, що засуджений став на шлях виправлення, а окрім того, на її думку, засуджений ОСОБА_5 неправомірно виїздив за кордон на підставі незаконного дозволу органу пробації.

Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали особової справи №01/18, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011 року); обрано покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права займати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій терміном на 3 роки та з конфіскацією всього належному йому майна.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року замінено невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року 2 роки 8 місяців 20 днів позбавлення волі більш-м`яким виправними роботами на строк 2 роки з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2019 року звільнено засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбуття покарання у виді виправних робіт строком на два роки з відрахування 10 відсотків заробітку в дохід держави, призначеного ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року, якою замінено невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року, невідбутий термін покарання 4 місяці 15 днів.

Судом встановлено, що станом на день розгляду заяви засуджений не відбув 10 місяців 13 днів додаткового покарання у виді позбавленням права займати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій згідно з вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року строком на 3 роки.

Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», згідно з ч.1 ст. 81 КК (2341-14) особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Як вбачається із матеріалів заяви та матеріалів особової справи №01/18, засуджений ОСОБА_5 після звільнення 5 січня 2018 року з місця позбавлення волі ознайомлений 18 січня 2018 року із порядком відбування додаткового покарання у виді позбавленням права займати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій згідно з вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року строком на 3 роки.

Окрім цього, вбачається що останній з 19.01.2018 року працевлаштований у фізичної особи підприємця ОСОБА_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), по місцю праці характеризується позитивно, до праці ставиться сумлінно та відповідально.

З долученої характеристики на засудженого (а.с.6) вбачається, що ФОП ОСОБА_6 охарактеризував засудженого при відбутті покарання виключно з позитивної сторони, як ініціативного і відповідального працівника. Вважає, що сумлінною поведінкою і працею він довів своє виправлення.

Також, з матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 після звільнення з місця позбавлення волі до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Таким чином, суд приходить до переконання, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заяву слід задоволити та звільнити засудженого умовно-достроково від відбуття невідбутого додаткового покарання у виді позбавленням права займати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки.

Щодо доводів прокурора про те, що засуджений ОСОБА_5 неправомірно виїздив за кордон на підставі незаконного дозволу органу пробації, то суд враховує, що засуджений у відповідності до положень Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 № 272/5, звернувся із відповідною заявою до Личаківського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області та таким за результатами розгляду заяви було винесено постанову про погодження виїзду засудженого за межі України. Вказана постанова на даний час є чинною, а суд оцінювати таку в межах вказаного провадження на законність не уповноважений.

Керуючись положеннями ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

у х в а л и в :

заяву задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій на термін на три роки, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року, невідбутий термін покарання 10 місяців13 днів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через місцевий суд.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2020 року.

Суддя: ОСОБА_1