Справа № 304/468/20 Провадження № 1-кс/304/156/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000175 від 16 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000175 від 16 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України про накладення арешту на малотоннажний фургон марки «LVD» моделі «CONVOY», червоного кольору, р/н НОМЕР_1 ; електроподовжувач чорного кольору, довжиною близько 25 м; залізний лом; залізний молот; лопату; три труби з нержавіючої сталі, діаметром близько 10 см; дві труби, довжиною близько 3 м; одну трубу, довжиною близько 1,5 м; дві залізні труби, діаметром 2,5 см, довжиною по 3 м; шість залізних кутників, розміром 7*7 см, довжиною до 3 м кожен, а також Свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , жителя с.Добрівляни Стрийського району Львівської області, шляхом заборони користуватися, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином. Клопотання мотивує тим, що 15 квітня 2020 року до чергової частини Перечинського ВП надійшла письмова заява генерального директора ТОВ «Перечинський «Стеатит» ОСОБА_7 , в якій останній просить прийняти міри до невідомих осіб, які того ж дня скоїли крадіжку чорних та кольорових металів з території заводу, що знаходиться за адресою: Закарпатська область Перечинський район м. Перечин, вул. Ужанська, № 33. 16 квітня 2020 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР № 0000175 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що перед приміщенням цеху № 2 виявлено малотоннажний фургон червоного кольору марки «LVD», р/н НОМЕР_1 , всередину якого вже завантажено три труби з нержавіючої сталі, діаметром близько 10 см; дві труби, довжиною близько 3 м; одну трубу, довжиною близько 1,5 м; дві залізні труби, діаметром 2,5 см, довжиною 3 м; шість залізних кутників, розміром 7*7 см, довжиною до 3 м кожен, а також електроподовжувач чорного кольору, довжиною близько 25 м; на землі біля автомобіля виявлено залізні лом, молот та лопату, які після огляду також завантажено до автомобіля, який у свою чергу поміщено на майданчик тимчасового тримання Перечинського ВП. Крім того у водія зазначеного вище автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , вилучено Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , жителя с. Добрівляни Стрийського району Львівської області. Слідчий зазначає, що малотоннажний фургон, електроподовжувач, залізна лом, молот та лопата є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та можуть містити на собі сліди вчинення злочину, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У свою чергу решта зазначених у клопотанні речей, на які слідчий просить накласти арешт, є об`єктом протиправних дій, у зв`язку з чим 16 квітня 2020 року їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що ним винесено відповідно постанову. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «LVD», р/н НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 . Оскільки вказані речі та предмети є засобами та об`єктами кримінально-протиправних дій та можуть містити на собі сліди вчинення злочину, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, та з метою проведення всіх необхідних слідчих дій, в тому числі проведення судових експертиз, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_4 проти клопотання заперечив, оскільки використовує транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, у трудовій діяльності, а відтак задоволення клопотання у частині накладення на нього арешту позбавить його доходу.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання встановлено, що 15 квітня 2020 року о 19.15 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: Перечинський район м.Перечин, вул. Ужанська, на території заводу «Стетатит», дільничним інспектором затримано невідомих осіб, які здійснили крадіжку металу. Виїздом СОГ встановлено, що 15 квітня 2020 року ОСОБА_4 , 1965 року народження, на своєму автомобілі марки «LVD», р/н НОМЕР_1 , заїхав на територію ТОВ «Стеатит», де за допомогою заздалегідь заготовлених засобів почав обрізати металеві труби та кутники, завантажуючи їх у автомобіль, однак був помічений працівниками поліції. Автомобіль разом з речами та металобрухтом поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Перечинського ВП (а. с. 9).

Із заяви генерального директора ТОВ «Перечинський «Стеатит» ОСОБА_7 від 15 квітня 2020 року вбачається, що останній просить прийняти міри до невідомих осіб, які скоїли крадіжку виробів з чорних та кольорових металів з території заводу, що розташований в м. Перечин, вул. Ужанська, 33 (а. с. 10).

Також із даних матеріалів убачається, що за вищевказаним фактом 16 квітня 2020 року Перечинським ВП було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000175 від 16 квітня 2020 року (а. с. 5).

15 квітня 2020 року було проведено огляд місця події колишнього виробничого цеху № 2 ТОВ «Стеатит», де на вулиці біля входу виявлено вантажний автомобіль бурого кольору марки «LVD», р/н НОМЕР_1 , до якого завантажено три труби з нержавіючої сталі; дві труби, довжиною близько 3 м; одну трубу, довжиною близько 1,5 м; дві залізні труби, довжиною 3 м; шість залізних кутників, розміром 7*7 см, довжиною до 3 м кожен, а також електроподовжувач чорного кольору, довжиною близько 25 м. На землі біля автомобіля виявлено залізний лом, молот та лопату, які після завершення огляду також завантажено до автомобіля та разом з ним поміщено на майданчик тимчасового тримання Перечинського ВП. Крім того у водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , згідно якого власником транспортного засобу фургону малотоннажного-в марки «LDV» моделі «400 CONVOY», червоного кольору, р/н НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , житель с. Добрівляни Стрийського району Львівської області (а. с. 6-8).

Вказані транспортні засоби постановою старшого слідчого СВ Перечинського ВП про визнання предмету речовим доказом від 16 квітня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000175 від 16 квітня 2020 року (а. с. 15-16).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що зазначене у клопотанні майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000175 і, що таке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України щодо запобігання можливості його пошкодження, псування, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В той же час слідчим суддею не встановлено будь яких обставин, які б свідчили про необхідність накладення арешту на транспортний засіб марки «LDV», р/н НОМЕР_1 , та Свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 в частині заборони права володіти та користуватися майном, оскільки у кримінальному провадженні ризиків знищення чи пошкодження такого майна не вбачається.

Навпаки при розглядів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , який користується вказаним транспортним засобом, використовує його для перевезення різних товарів. Надання послуг з перевезення товарів є єдиним джерелом його доходів, а тому заборона користуватися автомобілем поставить ОСОБА_4 у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор не навели законних підстав для заборони користування вищевказаним транспортним засобом марки «LDV», р/н НОМЕР_1 , та Свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , що перебувають у користуванні ОСОБА_4 , а тому у задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000175 від 16 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на фургон малотоннажний-в марки «LDV» моделі «400 CONVOY», червоного кольору, р/н НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , жителя с. Добрівляни Стрийського району Львівської області, та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , заборонивши відчуження вказаного майна.

Накласти арешт на електроподовжувач чорного кольору, довжиною близько 25 м; залізний лом; залізний молот; лопату; три труби з нержавіючої сталі, діаметром близько 10 см; дві труби, довжиною близько 3 м; одну трубу, довжиною близько 1,5 м; дві залізні труби, діаметром 2,5 см, довжиною по 3 м; шість залізних кутників, розміром 7*7 см, довжиною до 3 м кожен, заборонивши користування та розпорядження вказаним майном.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1