Справа № 177/1876/19
Провадження № 1-кп/177/51/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 04.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні батьків похилого віку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 15.04.2005 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком терміном 1 рік; 2) 03.08.2005 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 25.07.2006 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 20 днів; 3) 18.09.2007 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25.07.2006 умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 26 днів; 4) 01.10.2013 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання закінчився 09.01.2015; 5) 26.03.2015 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців 3 днів позбавлення волі, звільненого 26.03.2018 із зали суду по відбуттю строку покарання; 6) 13.11.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69, ч. 5 ст. 72 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 23.03.2018 по відбуттю строку покарання; 7) 03.04.2019 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 04.11.2019, приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи на території АЗС «ОККО», що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт Радушне, вул. Нікопольська, 56, діючи повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, шляхом вільного доступу, здійснив таємне викрадення велосипеда марки «Салют», що належить потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вартість якого, згідно з висновком судово товарознавчої експертизи від 05.11.2019 № 1318, становить 1241,50 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1241,50 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що у визначені в обвинувальному акті час, день та місці, перебуваючи на АЗС «ОККО», викрав велосипед марки «Салют», щоб доїхати додому. Приблизно через 10-15 хв. Був затриманий працівниками поліції, якими, в присутності понятих у нього вилучили вказаний велосипед та повернули потерпілому. Заходи психічного чи фізичного тиску працівниками поліції до нього не застосовувалися. У вчиненому щиро розкаювався, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 правом на участь у судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 останній не має, просив також його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 за ч. 2ст. 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує його покарання є рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 50, ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, сприяв його розкриттю, щиро розкаявся, характеризується задовільно за місцем проживання (а.п.49), на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває (а.п.43), з липня 2013 року по квітень 2017 року перебував під наглядом лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів в наслідок вживання опіоїдів з синдромом залежності (а.п.45), є фізично здоровим, однак суспільно-корисною працею не займається, має на утриманні батьків похилого віку, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин проти власності в період невідбутого покарання за аналогічний злочин (а.п.40-41).
Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, думку потерпілого щодо виду та міри покарання, те, що викрадене майно повернуто потерпілому у повному обсязі, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України у даному кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_3 в період невідбутого покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до якого його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, тобто шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 не подавався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком, у виді 2 (двох) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2019, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді 2 (двох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 27.11.2019.
Речові докази у кримінальному провадженні: велосипед марки «Салют» зеленого кольору, над заднім колесом якого прикріплена вудочка, який згідно з розпискою передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.п.19-21), - залишити у володінні останнього.

Матеріали кримінального провадження № 0000501 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/1876/19 (провадження №1-кп/177/51/20).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: