Справа № 279/5443/17
Номер рядка звіту 18
номер провадження 1-кп/279/72/20 В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рига, Республіки Латвія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, не інваліда, раніше судимого: 24.06.2005 року Коростенським міськрайонним судом за ст.309 ч.2,186 ч.1,70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від покарання на підставі ст.1 п.є ЗУ «Про амністію»; 31.10.2005 року Лугинським районним судом Житомирської області за ст.308 ч.1,309 ч.2,70,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 05.10.2006 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.309 ч.2,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 24.01.2012 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.15 ч.3,185 ч.1,185 ч.3,263 ч.2,307 ч.2,309,70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 24.10.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.2,15 ч.2,185 ч.2,186 ч.2,70 КК України до 4 років позбавлення волі; 10.12.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 16.04.2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.2,71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 13.03.2020 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.2,70 ч.4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України,
Повторно, 19.11.2017 року близько 10 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який розташований в м.Коростені по вул.Базарна Площа, 11, шляхом вільного доступу, таємно намагався викрасти чуже майно, що належить ФОП ОСОБА_5 , а саме насос марки "Grundfos" вартістю 790,00 грн., але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця так, як був помічений та затриманий продавцем даного магазину.
Своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному та дав показання, що все відбувалось саме так, як зазначено в обвинувальному акті. Вказав, що всіфактичні обставини злочину викладені вірно та ним не оспорюються. Шкодує, що так сталося, вчинив злочин бо хотів купити продуктів харчування, просив суворо не карати.
Потерпілий просив справу слухати у його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, при обрані покарання покладається на розсуд суду.
У зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і що сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше неодноразово судимий.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого (визнання вини в повному обсязі), вид та вартість викраденого майна, думку потерпілого щодо покарання, пом?якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та знову вчинив умисний злочин (проти власності), що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.
Вид та розмір покарання обирається в межах санкції частини статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, остаточне покарання призначити за правилами ст.70 ч.4 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у справі не заявлений.
Обраний ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід у виді домашнього арешту припинив свою дію 25.02.2018 року.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської областівід 13.03.2020 року, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання.
Речові докази: відеозапис з камер спостереження магазину «Теплотехнік» залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1