Справа № 640/5303/19
н/п 1-кп/953/308/20
"12" лютого 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.187, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження.
Враховуючи закінчення строків запобіжного заходу, обраного судом відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, прокурор висловив думку щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 враховуючи, що на думку прокурора продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду; незаконно впливати на недопитаних свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які були враховані слідчим суддею при обранні відносно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні строку запобіжного заходу відповідно до ухвали суду від 16.12.2019 р., строк якого закінчується 13 лютого 2020, просив суд щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до 60 днів, про що надав письмову промову.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому заперечували, вважаючи, що цілодобовий домашній арешт буде достанім заходом для запобігання існуючих ризиків, вважали, що ризики зменшились, оскільки судом свідки та потерпілі вже допитані, докази долучені, при цьому обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, одружений, має малолітню дитину, його сім`я потребує допомоги, крім того відсутні обґрунтовані докази його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість ОСОБА_6 переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується, враховуючи, що обвинувачений не працює та не має офіційних джерел існування, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 60 днів, тобто до 10 квітня 2020 р.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обставини, на які посилалась сторона захисту та обвинувачений в якості підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст.183, ч.5 ст.176 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 про продовження строку тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Керуючись ст.177, 178, 182, 331, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 10 квітня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення, обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3