ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/46/20 Справа № 706/1/20 Категорія: ст.ст.131,170,173 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 03 січня 2020 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Начальник СВ Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000476 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, в якому метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на автомобіль марки «Форд Мустанг», д.н.з. НОМЕР_1 . Клопотання погоджено прокурором Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 12 год. 00 хв. 24.12.2019 р. по 14 год. 00 хв. 25.12.2019 р. невстановлена особа, діючи умисно та цілеспрямовано, шляхом вільного доступу з території домоволодіння АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа транспортним засобом "Форд Мустанг", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , чим завдала останній матеріальну шкоду у великих розмірах.

По даному факту СВ Христинівського віддлення поліції розпочато кримінальне провадження № 0000476, яке внесено до ЄРДР 25.12.2019 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

Ухвалою слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 03 січня 2020 року задоволено клопотання начальника СВ Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль марки "Форд Мустанг", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , яка проживає по АДРЕСА_2 , який вирішено зберігати на території майданчику Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Христинівка, вул. Шевченка, 42.

Ухвала мотивована тим, що автомобіль "Форд Мустанг", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , зберіг на собі сліди злочину, у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, для яких автомобіль має бути збереженим у незмінному стані, тому з метою недопущення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна згідно з ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Христинівського районного суд Черкаської області від 03.01.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника СВ Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що автомобіль «Форд Мустанг» ввезений в Україну та розмитнений у встановленому чинним законодавством порядку. ОСОБА_8 , як законний власник автомобіля, являється потерпілою у кримінальному провадженні, а тому зацікавлена у його збереженні та сприянні органу розслідування. Припущення слідчого та прокурора про її причетність до зникнення транспортного засобу у зв`язку із укладенням договору добровільного страхування свідчить лише про небажання розслідувати кримінальне провадження та встановлювати винних у вчиненні злочину осіб.

Більш того, в судовому засіданні представником потерпілої надано укладений між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_10 акт прийому - передачі автомобіля «Форд Мустанг», комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким засвідчено відсутність претензій зі сторони потерпілої до страхової компанії, що спростовує версію слідства про її намір отримати страхову виплату за автомобіль.

Також, вказує скаржник, автомобіль «Форд Мустанг» у кримінальному провадженні №0000476 визнаний речовим доказом. Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя потерпілій ОСОБА_8 розпоряджатися та користуватися транспортним засобом не заборонив. Разом з тим, оскаржуваною ухвалою постановив зберігати автомобіль «Форд Мустанг» на території майданчику Христинівського ВП Уманського відділу ГУНП в Черкаській області. Тим самим, прийняв рішення, яке виходить за межі наданих слідчому судді повноважень передбачених ст.ст. 170-173 КПК України.

Оскаржувана ухвала про арешт майна не містить обгрунтування втручання у право володіння майном потерпілої, а безпідставне накладення арешту та позбавлення її права на майно є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судове засідання представник потерпілої ОСОБА_7 не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу, вказавши, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України в реакції, яка діє з 29 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя місцевого суду, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, указаних вимог дотримався. Відповідно до постанови слідчого від 29.12.2019 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом.

Колегія суддів вбачає обґрунтованою позицію слідчого та прокурора в тій частині, що є підстави вважати, що зазначений вище автомобіль є матеріальним об`єктом, зберіг на собі сліди злочину, може бути використаний як доказ факту та обставин вчинення злочину, та може виступити як доказ у цьому кримінальному провадженні. Крім того, колегія суддів також враховує, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, для яких автомобіль має бути збереженим у незмінному стані.

Тому, керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 03 січня 2020 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :