Справа № 638/1284/19
Провадження № 1-кп/638/584/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
особи, щодо якої подано клопотання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо освітою, не працевлаштованого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

встановив:

23.09.2018, приблизно в 09:00 год., ОСОБА_6 знаходився в фойє Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, розташованому по вул. Толбухіна, 103, в м. Харкові, коли прослідував до прийомного вікна чергової частини, та почав вимагати у співробітників чергової частини даного відділу поліції ключі від службового автомобілю ВАЗ 2107, д.н.р. НОМЕР_1 , білого кольору, для того, щоб самостійно на ньому прослідувати до необхідного для нього місця призначення. На відмову співробітників поліції ОСОБА_6 , ігноруючи існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, став висловлюватися на адресу співробітників поліції нецензурною лайкою.

З метою заспокоїти останнього та вичерпати конфлікт співробітники чергової частини Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області попрохали ОСОБА_6 прослідувати назад до приміщення вказаного відділу поліції, де зачекати декілька хвилин на чергового співробітника, який зміг би вирішити його проблему.

ОСОБА_6 прослідував до приміщення фойє вказаного відділу поліції, а звідти відразу на вулицю, де із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, висловлюючись нецензурною лайкою, діючи умисно, з особливою зухвалістю, безпричинно вистрибнув на службовий автомобіль ВАЗ 2107, д.н.р. НОМЕР_1 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить Автогосподарству ГУМВС України в Харківській області. Знаходячись на капоті вказаного службового автомобіля, ОСОБА_6 почав вчиняти дії, спрямовані на його пошкодження, шляхом застосування фізичної сили, що полягало в нанесенні ударів його ногами по капоту, даху та багажнику, на яких в результаті злочинних дій ОСОБА_6 утворились пошкодження в вигляді вм`ятин. Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №23524 від 31.10.2018 вартість відновлювального ремонту службового автомобілю ВАЗ 2107, д.н.р. НОМЕР_1 , складає 13071,66 грн. Тим самим, своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив майнову шкоду ГУНП в Харківській області, на вказану суму.

Указані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В ході досудового розслідування висновком судово-психіатричної експертизи №828 від 30.10.2018, та висновком судово-психіатричної експертизи №948 від 26.12.2018 встановлено, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання в формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідає правопорушення, тобто 23.09.2018, останній знаходився в стані вищевказаного психічного розладу, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме: госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області звернувся до суду з клопотанням і просив суд застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46.

В судовому засіданні прокурор частково підтримав клопотання слідчого і просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

ОСОБА_6 викладені обставини визнав, проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не заперечував.

Захисник ОСОБА_6 проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не заперечував.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_6 діяння формально підпадаючого під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду, на підставі досліджених доказів, а саме:

-данними протоколу огляду місця події від 23.09.2018,

-протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

-висновком судової авто-товарознавчої експертизи №23524 від 31.10.2018,

-висновком судової трасологічної експертизи №880 від 23.10.2018.

Досліджені процесуальні джерела доказів суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів, та допустимими, враховуючи, що останні отримані в порядку, встановленому КПК України, а безпосередніх порушень вимог КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_6 діяння, яку формально підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), яке мало місце 23.09.2018 за вищевказаних обставин.

В ході досудового слідства згідно висновками судово-психіатричної експертизи №828 від 30.10.2018, встановлено, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання в формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідає правопорушення, тобто 23.09.2018, останній знаходився в стані вищевказаного психічного розладу, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме: госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно висновків судово-психіатричної експертизи №828 від 30.10.2018, та №948 від 26.12.2018 встановлено, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання в формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідає правопорушення, тобто 23.09.2018, останній знаходився в стані вищевказаного психічного розладу, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме: госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

В ході судового слідства судом призначено і проведено судово- психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №128 від 18.02.2020 ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані зазначеного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, на підставі наведеного суд приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_6 вищезазначеного суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, в стані неосудності, який виключає можливість застосування покарання, оскільки останній на момент вчинення вказаного діяння та на теперішній час за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними.

На момент судового розгляду письмових даних щодо одужання ОСОБА_6 до суду не надходило.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку судом може бути застосована госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Оскільки на час розгляду клопотання в судовому засіданні психічний стан ОСОБА_6 змінився, і він, згідно висновку судово-психіатричного експерта №128 від 18.02.2020 на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд застосовує до нього саме такий захід медичного характеру, а не госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, як того просить слідчий.

На підставі викладеного суд клопотання задовольняє частково.

Під час досудового розслідування проведений ряд експертиз, виконаних за рахунок державного бюджету України.

Суд вважає, що дані процесуальні витрати не підлягають стягненню з ОСОБА_6 , оскільки у відповідності до ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави лише при ухвалені судом обвинувального вироку.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області кросівки чоловічі чорного кольору підлягають поверненню ОСОБА_6 за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 1-29, 369-372, 376, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Копію ухвали направити для виконання до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46.

На ухвалу суду протягом 30 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо така скарга не було подано.

Суддя: ОСОБА_1