Справа № 635/1979/20
Провадження № 1-в/635/283/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Покотилівка Харківського району Харківської області спільне клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 засуджений 05.12.2018 року Сєвєродонецьким районним судом Луганської області за ст 164 ч.2,71 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Сєвєродонецького районного суду Луганської області від 24.05.2018р. у вигляді 2 місяці обмеження волі і остаточно призначити покарання у виді 2 років 2 місяців обмеження волі. Початок строку покарання 28 лютого 2019 року; кінець строку покарання 28 квітня 2021 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав, що засуджений не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Представник адміністрації виправного центру та засуджений в судове засідання не з`явились, подали суду заяви, згідно яких не заперечували проти задоволення подання та просили його задовольнити.

Вислухавши в судовому засіданні думку прокурора та дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджених сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.2 ст.81 КК України термін покарання.

Згідно клопотання наданого суду засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення вол знаходиться з 28.02.2019 року.

З 28.02.2019 року відбуває покарання в державній установі «Хролівськиі виправний центр (№ 140)».

За власного ініціативою з перших днів перебування в виправному центр виявив бажання працювати. Працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОЕ «Руяна» згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставитьсі сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливе ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні доручено' роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

До виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре, і роботі проявляє розумну ініціативу. Виконує передбачені законом вимогг персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівені необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.

За час відбування покарання випадків порушення порядку відбування покарання не допускав. Має 3 (три) заохочення. Характеризується позитивно. В скоєному злочині розкаюється, провину визнав.

У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги.

Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, відповідно до ст. 66 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення».

За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених.

Відповідно до статті статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із мамою та сестрою шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує посилки, передачі.

За вироком Сєвєродонецького районного суду Луганської області від 13.12.2018р. року позовів не має. Виконавчі листи до установи не надходили.

Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває.

Рішенням комісії державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 04.12.2019 року протокол №26 засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але написала заяву про відмову від застосування ст. 82 КК України.

Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою.

Після звільнення має наміри мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку адміністрації ДУ «Хролівський виправний центр № 140» засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення На підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Разом з тим, як вбачається зі змісту довідки головного бухгалтера Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 від 25 березня 2020 року, з особистого рахунку ОСОБА_6 утримано кошти в сумі 4800 грн. 60 коп. на сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Як свідчать матеріали особової справи на засудженого, зазначена сума була одноразовою виплатою, не зважаючи на те, що засуджений у період часу з 28 лютого 2019 року по 29 лютого 2020 року був працевлаштований та отримував заробітну плату, яка в сумі склала 33204 грн. 11 коп. Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо здійснення засудженим будь-яких заходів спрямованих на ініціювання вирішення питання щодо сплати аліментів у період часу з лютого 2019 року по теперішній час, що могло позитивно вплинути на питання щодо застосування до нього норм ст. 81 КК України. Також матеріали справи не містять даних про неможливість ОСОБА_6 з будь-яких підстав виплачувати аліменти або ж звільнення від сплати аліментів. Зазначене свідчить про те, що засуджений після розгляду відносно нього питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, належних висновків для себе не зробив.

Також суд враховує ту обставину, що згідно наданих суду матеріалів особової справи (а.с.64) засуджений ОСОБА_6 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора 13.02.2020р., а клопотання та характеристика таких відомостей не містять.
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого за вищевказаний період, зміст зазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.
Матеріали справи на засудженого не містять будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю та системою вчинків довів своє виправлення. Позитивна характеристика, надана начальником ДУ «Хролівський ВЦ 140» 01 квітня 2020 року, яка є передвчасною, наявність трьох заохочень, працевлаштованість засудженого, який за наявності регулярного доходу - заробітної плати, окрім одноразового платежу в рахунок аліментів не здійснює жодних заходів щодо сплати аліментів, а також відбуття засудженим 1/2 строку покарання без наявності будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про сумлінне ставлення до праці, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Також судом встановлено, що в матеріалах особової справи відсутні характеризуючи документи надані суду для долучення до матеріалів справи, а тому це свідчить про те, що з засудженим ОСОБА_6 не проводилась ніяка виховна робота.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи викладене, а також дані про особу засудженого, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк - відмовити.

Ухвалу направити до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» для виконання.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1