Справа № 373/384/20
Номер провадження 1-кп/373/138/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0001745 від 15 листопада 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Поліське Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з необхідними додатками згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що на початку серпня 2019 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи поряд із станцією метро «Дружби народів» в м.Києві, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я Олександр гранату РГН з маркуванням «РГН А-ІХ-1 107-7-93», яка є складовою частиною бойового припасу, та предмет, схожий на запал до гранати РГН з маркуванням «УДЗ-БІЦ-1-93», чим незаконно придбав бойові припаси. Після цього ОСОБА_4 помістив їх до кишені своєї куртки, тим самим розпочав незаконне зберігання бойових припасів.

Того ж дня ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час придбані бойові припаси перевіз із міста Києва до міста Переяслав-Хмельницького Київської області на маршрутному автобусі, чим вчинив незаконне носіння бойових припасів. В подальшому, ОСОБА_4 незаконно зберігав бойові припаси до 24 серпня 2019 року за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 .

24 серпня 2019 року в період часу із 11 год. 03 хв. по 12 год. 15 хв. під час проведення, на підставі постанови прокурора першого відділу Військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 від 24 серпня 2019 року, обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено гранату РГН з маркуванням «РГН А-ІХ-1 107-7-93», яка є складовою частиною бойового припасу, та предмет, схожий на запал до гранати РГН з маркуванням «УДЗ-БІЦ-1-93», який є бойовим припасом, які він зберігав за місцем свого тимчасового проживання без передбаченого законом дозволу.

До початку судового засідання між прокурором Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , який діє у кримінальному провадженні № 0001745 від 15 листопада 2019 року за ч.1 ст.263 КК України відповідно до ст.36 КПК України, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., з другої сторони, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 470, 472 КПК України, в приміщенні Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області за адресою: Київська область м. Переяслав, вул. Богдана Хмельницького, буд.65, уклали угоду про визнання винуватості, в якій відображені обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та ідентичні фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди.

Також, в укладеній угоді сторонами визначено, що у випадку укладення та затвердження даної угоди обвинувачений та прокурор вправі оскаржити вирок з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Також згідно тексту угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснені та є зрозумілими.

Додатково, вказані вище обставини роз`яснені ОСОБА_4 судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у обсязі пред`явленого обвинувачення.

В ході судового засідання ОСОБА_4 підтвердив, що визнання винуватості з його боку було беззастережним добровільним, без будь якого примусу.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, не виявлено.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.263 КК України фізичної, майнової та моральної шкоди не заподіяно.

Процесуальні витрати становлять 1256 грн. 00 коп., зокрема витрати на залучення експерта на проведення вибухотехнічної експертизи № 105/6 від 26 вересня 2019 року.

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , суд дійшов наступних висновків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні.

Укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Укладена під час досудового розслідування угода про визнання винуватості щодо змісту та порядку її укладання відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного в даній угоді.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк по 30 квітня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 квітня 2020 року, укладену між прокурором Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , який діє у кримінальному провадженні № 0001745 від 15 листопада 2019 за ч.1 ст.263 КК України відповідно до ст.36 КПК України, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з другої сторони, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 470, 472 КПК України, в приміщенні Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області за адресою: Київська область м. Переяслав, вул. Богдана Хмельницького, буд.65.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попереднім особисте зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Речові докази: гранату РГН з маркуванням «РГН А-ІХ-1 107-7-93», яка є складовою частиною бойового припасу, та предмет, схожий на запал до гранати РГН з маркуванням «УДЗ-БІЦ-1-93» знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8