УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

24 квітня 2020 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2020 року за №0001796, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, не працюючого, без постійного місця проживання, зі слів, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2020 року слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2020 року за №0001796, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в якому просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.
Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796 від 22 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 22 квітня 2020 року близько 14 години 00 хвилин, знаходячись поблизу будинку №4, що розташований по вул. М. Ханенка в м. Черкаси, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, відкрито, умисно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар правою рукою в область шийної ділянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній упав на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 наніс ще один удар правою рукою в область носу ОСОБА_7 , та скориставшись безпорадним становищем потерпілого, заволодів гаманцем останнього, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 1700 гривень. Після чого з місця правопорушення зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
23 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерплого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22 квітня 2020 року; показаннями свідків у кримінальному провадженні; протоколами впізнання; іншим матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч.2 ст.186 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігти наявним ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Так, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працевлаштований, місця реєстрації та постійного місця проживання не має.
Крім того, орган досудового розслідування не виключає можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків та потерпілого, з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з метою запобігання наявним вищевказаним ризикам, орган досудового розслідування вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
Старший слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 та прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 підтримали та зазначили, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. При цьому, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вважають будь-який інший запобіжний захід недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того, зазначили, що підозрюваний не має місця проживання, займається жебрацтвом, зі слів останнього, неодноразово судимий.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого та просив обрати йому більш м`який запобіжний захід. При цьому зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає у повному обсязі. Повідомив, що пограбований ним чоловік похилого віку та пересувається на милицях. Кримінальне правопорушення вчинив з метою отримання коштів. Крім того, раніше він вже вчиняв подібні дії. Крім того зазначив, що він взагалі не має зареєстрованого місця проживання, а також постійного місця проживання, не працює, займається жебрацтвом, не одружений, дітей не має, неодноразово засуджений, в зв`язку з чим відбував покарання в місцях позбавлення волі, звідки звільнений у 2016 році.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, оскільки слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до проколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22 квітня 2020 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив працівників поліції про те, що 21 квітня 2020 року близько 14 години 00 хвилин, у провулку в м. Черкаси біля місця його проживання, невідома особа, з застосуванням фізичної сили, заволоділа його грошовими коштами в сумі 1700 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 квітня 2020 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001796 внесені до реєстру 22 квітня 2020 року за фабулою: «22 квітня 2020 року до СВ Черкаського відділу поліції надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 21 квітня 2020 року у вечірній час ОСОБА_5 , маючи направлений умисел на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи біля будинку №4 по пров. М.Ханенка в м. Черкаси, не приховуючи свого наміру, діючи відкрито для сторонніх осіб, з корисливих мотивів, ігноруючи волю потерпілого, із застосуванням фізичної сили, заволодів грошовими коштами в сумі 1700 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник (ЄО 18326 від 22 квітня 2020 року» - правова кваліфікація ч.2 ст.186 КК України.
23 квітня 2020 року слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до якого, ОСОБА_5 22 квітня 2020 року близько 14 години 00 хвилин, знаходячись поблизу будинку №4, по вул. М. Ханенка в м. Черкаси, маючи умисел на відкриття викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, відкрито, умисно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар правою рукою в область шийної ділянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній упав на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 наніс ще один удар правою рукою в область носу ОСОБА_7 та, скориставшись безпорадним становищем потерпілого, заволодів гаманцем останнього, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1700 гривень. Після чого, з місця правопорушення зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
23 квітня 2020 року о 14 годині 50 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 вручено вищевказане повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також оголошені та роз`яснені права підозрюваного.
Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відомості, викладені у: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001796 від 22 квітня 2020 року; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22 квітня 2020 року; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22 квітня 2020 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 22 квітня 2020 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 22 квітня 2020 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 квітня 2020 року; довідці до протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 22 квітня 2020 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 квітня 2020 року; довідці до протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 22 квітня 2020 року, а також показах підозрюваного, які надані ним під час судового розгляду даного клопотання, відповідно до яких, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення останній визнає у повному обсязі, свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відтак останній порушив визнану в Україні найголовнішу соціальну цінність життя та здоров`я людини.
Під час судового розгляду підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що він неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, в зв`язку з чим відбував покарання в місцях позбавлення волі, останній раз засуджений в 2003 році, покарання відбував в м. Харків, звідки звільнений у 2016 році.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 , який, як вбачається з матеріалів клопотання та показів останнього, раніше неодноразово судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання, згідно ч.2 ст.186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення; це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.
Під час судового розгляду, прокурор та слідчий зазначили три ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявні для обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: 1) запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення; 3) незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Підозрюваний ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів, при цьому відбував покарання у місцях позбавлення волі, достовірно знаючи про суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, у разі доведеності його вини, постійного місця проживання не має та займається жебрацтвом, в зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у вигляді можливого призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, з метою уникнення даного покарання, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. При цьому, враховуючи право підозрюваного ОСОБА_5 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків та потерпілого, а також місця їх проживання, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, при цьому потерпілим від його протиправних дій є особа похилого віку, яка фактично в момент злочину була безпомічна, оскільки потерпілий пересувався на двох милицях, в зв`язку з чим не мав об`єктивної можливості чинити будь - який опір, слідчий суддя не виключає можливість спілкування підозрюваного зі свідками та потерпілим та здійснення на них як фізичного, так і морального тиску.
Також, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 не працевлаштований, джерела прибутку не має, та останній під час судового розгляду зазначив, що злочин ним вчинений з єдиною метою отримання коштів, існують об`єктивні ризики, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, не одружений, на його утриманні малолітні, неповнолітні діти та непрацездатні батьки не перебувають, зареєстрованого та постійного місця проживання не має, займається жебрацтвом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Таким чином, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, під тягарем кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.
Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні, строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 затриманий на підставі ст.208 КПК України, 22 квітня 2020 року.
Таким чином, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 необхідно рахувати з 22 квітня 2020 року.
На підставі викладеного, згідно ст.3 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2020 року за № 0001796, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, без постійного місця проживання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з 22 квітня 2020 року по 20 червня 2020 року включно.
Виконання ухвали слідчого судді, в частині доставки підозрюваного ОСОБА_5 до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», покласти на Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області.
Копію ухвали направити до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.
Повний текст ухвали виготовлений 29 квітня 2020 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1