Код суду 233 Справа № 233/214/20
Вирок
Іменем України
24 січня 2020 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей не має, не працює, має інвалідність 3-ї групи, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
Наприкінці серпня 2019 року, в денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , проходив по вул. Лівобережній в м. Костянтинівка Донецької області та на ділянці місцевості біля буд. №38, виявив один дикоростучий кущ роду коноплі. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичного засобу без мети збуту для особистого вживання.
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи самостійно, умисно зірвав з дикоростучого куща рослини роду коноплі верхівкові частини з листям, тим самим здійснив незаконне, умисне придбання наркотичного засобу без мети збуту для особистого вживання.
У той же день, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , придбані за вищевказаних обставин верхівкові частини з листям рослини роду коноплі, механічними рухами долонями обох рук подрібнив, чим здійснив, незаконне, умисне виготовлення наркотичного засобу без мети збуту для особистого вживання.
Після чого, виготовлений за вищевикладених обставин наркотичний засіб, ОСОБА_5 помістив до скляної банки, яку він приніс із собою, та сховав під зрубаними гілками дерев, що лежали на ділянці місцевості біля буд. №38 по вул. Лівобережній в м. Костянтинівка Донецької області, тим самим почав незаконно, умисно зберігати наркотичний засіб без мети збуту для особистого вживання.
24 листопада 2019 року приблизно о 10-30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся на вищевказану ділянку місцевості, де зберігав наркотичну речовину та поклав скляну банку із наркотичною речовиною до правої кишені своєї носимої куртки, тим самим продовжив умисно, незаконно зберігати при собі наркотичний засіб без мети збуту для особистого вживання.
У той же день, в період часу з 11-30 год. по 12-00 год., в ході проведення у встановленому законом порядку огляду ділянки місцевості, розташованої біля буд. №6 по вул. Європейська в м. Костянтинівка Донецької області ОСОБА_5 добровільно дістав з правої кишені своєї носимої куртки та надав для огляду скляну банку, в якій знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані масою 39,38 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 35,52 г.
Виявлений і вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, ОСОБА_5 , діючи умисно, придбав, виготовив та зберігав без мети збуту, для особистого вживання.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразилися в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
Між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 24 січня 2020 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з 25.11.2019 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері м. Костянтинівка Донецької області, на інших медичних обліках не перебуває, має інвалідність 3-ї групи, не працює, стійких соціальних зв`язків не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до висновку експертизи №1094 від 24.12.2019 року в період, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_5 на будь-яке хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад душевної діяльності, слабоумство не страждав; виявляв психічні та поведінкові порушення внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_5 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебував; міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 на будь-яке хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад душевної діяльності, слабоумство не страждає; виявляє психічні та поведінкові порушення внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує; під дію статті 20 КК України (обмежена осудність) не підпадає.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді двох років позбавлення волі, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки відсутні відомості щодо нього, які давали б підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу фахівцями Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 628,04 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлений, питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 24 січня 2020 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. процесуальних витрат.
Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину (залишок після проведення експертизи) 34,52 г, переданий до КЗ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №1544 від 28.12.2019 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1