Провадження № 1-кп/369/168/20
В И Р О К
іменем України
05.03.20 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальних провадженнях № 0006235, № 0006897, № 0000797 від 07.02.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , який утримується під вартою в ДУ «Київський СІЗО» офіційно не працює, раніше судимий:

вироком Броварського міського суду Київської області 04.01.1995 року за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки;

вироком Ватутінського районного суду м. Києва від 29.08.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 (одного) року позбавлення волі з конфіскацією майна;

вироком Броварського міського суду Київської області від 30.07.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;

вироком Броварського міського суду Київської області від 18.11.2005 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

вироком Броварського міського суду Київської області від 14.12.2005 року за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

вироком Броварського міського суду Київської області від 22.04.2010 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2013 року за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

вироком Обухівського районного суду Київської області від 20.03.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. ст. 75,76 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік;

вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

07.10.2017 близько 9 години ОСОБА_5 , маючи судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, повторно, перебуваючи на території Протитуберкульозного диспансеру Києво-Святошинського району Київської області, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Комсомольська 23, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_6 , корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, наніс йому удар ногою в область обличчя, в результаті чого останній випустив з рук належний йому мобільний телефон марки «ІРНОNЕ4», яким ОСОБА_5 заволодів на очах ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, майном потерпілого розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1450 грн.

Крім цього, 14.10.2017 близько 18 години ОСОБА_5 , маючи судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. З ст. 187 КК України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , дізнавшись від ОСОБА_7 про факт викрадення належного ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_8 планшету марки «Матрікс», вирішив незаконно збагатитися шляхом вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_8 .

Так, в той же день, перебуваючи за тією ж адресою, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману, реалізуючи який, ОСОБА_5 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, звернувся до ОСОБА_8 та повідомив останній завідомо неправдиві відомості про можливість повернення планшету марки «Матрікс» за його сприяння, у разі сплати ОСОБА_8 йому 1000 грн. ОСОБА_8 , не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_5 заволодіти цими грошима, перебуваючи разом з останнім за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно передала останньому вказану суму грошей. Отримавши від ОСОБА_8 1000 грн., ОСОБА_5 зник у невідомому напрямку, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_5 в жовтні 2017 року, перебуваючи неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, реалізуючи який, ОСОБА_5 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів звернувся до потерпілого ОСОБА_9 з проханням зателефонувати з його мобільного телефону. Останній, не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_5 заволодіти мобільним телефоном, добровільно надав йому свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core Prime».

Отримавши від ОСОБА_9 вказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 зник в невідомому напрямку, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди, згідно висновку товарознавчої експертизи № С-102 від 09.02.2018 року у розмірі 1139,40 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому злочинах визнав та підтвердив обставини вчиненого.

05.03.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, істотних для кримінальних проваджень обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 : за ч. 2 ст. 190 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України з остаточним призначення покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців; та, з урахуванням вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України, яким ОСОБА_5 засуджений до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з остаточним призначенням покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

При цьому обставинами, які помішують покарання обвинуваченого, стороною обвинувачення запропоновано визнати щире каяття та стан здоров`я ОСОБА_5 , який хворіє на активний туберкульоз легень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненим повторно), який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за ч. 2 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно) який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена з добровільної письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні; цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 05.03.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України, яким ОСОБА_5 засуджений до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покарання, призначеним вироком від 16.05.2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 рахувати з 05.06.2018 року з моменту його затримання, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, з моменту затримання до набранням вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1