Справа № 461/4313/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /за № 0001556 від 24.05.2020 / про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, востаннє вироком Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2019 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з призначенням 3 річного іспитового терміну, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 24.05.2020 року, близько 01.00 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , проникнувши в підвал даного будинку, діючи умисно, всупереч волі законного володільця та за відсутності визначених законом підстав, шляхом взлому вхідних дверей, незаконно проник в підвальне приміщення, яке відноситься до квартири АДРЕСА_3 даного будинку та належить ОСОБА_5 , чим порушив недоторканість його володіння (підвального приміщення), тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладеному у обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що 24.05.2020 року, близько 01.00 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , всупереч волі законного володільця, зломав вхідні двері, незаконно проник в підвальне приміщення, яке відноситься до квартири АДРЕСА_3 даного будинку та належить ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України, оскільки він вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 характеризується формально, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не настоює на суворості покарання обвинуваченого в силу його молодого віку та незначності вчиненого.
Згідно ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок у даній справі суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 .

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкцій статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з призначенням 3 річного іспитового терміну.
Крім цього, судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 25.06.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2019 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
За наведених обставин, суд вважає, що призначене покарання за даним вироком у виді штрафу слід виконувати самостійно.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. /50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян/ в дохід держави.

Речові докази:

1.дві в`язки ключів, фонарик, 1 ПЛС зі слідом руки, мікрооб`єкти на темній дактилоплівці, 2 змиви з вхідних дверей знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1