Справа №601/2423/19
Провадження № 1-кп/601/342/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 від 11 листопада 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина Республіки Білорусії, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2019 року близько 12 години у ОСОБА_3 , який перебував у публічному місці кафе «Флінт» по вул. Шевченка, 52 м. Кременець Тернопільської області, виник злочинний умисел на викрадення мобільного телефона Айфон 8+, в якому використовувалася сім-карта НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 ..
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 02 листопада 2019 року близько 12 години 20 хвилин, перебуваючи в кафе, сів за стіл на якому лежав мобільний телефон марки «Айфон 8+» чорного кольору. Надалі, ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, зі столу приміщення кафе «Флінт», що знаходиться по вул. Шевченка м. Кременець Тернопільської області викрав мобільний телефон марки «Айфон 8+» чорного кольору вартістю 13341, 33 грн, що належить ОСОБА_5 , шляхом поміщення в кишеню свого одягу та залишив кафе, отримавши таким чином реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 13 341, 33 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За даним фактом 11 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000461 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

30 листопада 2019 року між потерпілим ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та повністю відшкодував потерпілому завдану майнову шкоду.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 30 листопада 2019 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода йому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 30 листопада 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 11 листопада 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

По справі проведено судову експертизу, а тому з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати на залучення експертів.

Речові докази: мобільний телефон марки «Айфон 8+», який добровільно виданий батькам ОСОБА_5 , слід повернути ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 11 листопада 2019 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 листопада 2019 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 (п`ять) копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «Айфон 8+», який добровільно виданий батькам ОСОБА_5 слід повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий