Провадження №1-кс/523/301/20
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей і документів
(повний текст)

21 лютого 2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , представника КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Одеської Міської Ради ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 16.01.2020 року, подане у кримінальному провадженні №0000962 від 21.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

в с т а н о в и в:
16.01.2020 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, що знаходяться у володінні Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за яким невстановлені посадові особи КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОМР шахрайським шляхом заволоділи частиною будинку ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_8 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000962 від 21.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_5 звернулась з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до документації будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме - інвентаризаційної справи №1866 та реєстрової книги №169, що перебувають у володінні Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОМР за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_5 вказує про те, що означені документи (з клопотання дослівно) «…мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є речовими доказами по кримінальному провадженню, необхідні для проведення всебічного, обєктивного, повного, неупередженого досудового розслідування, та отримання відомостей, які є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, та необхідність проведення технічної та почеркознавчої експертизи, та існує загроза знищення вказаної документації…».

Заслухавши в судовому засіданні думку представника КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОМР ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення клопотання та повідомила, що неодноразово надавали органу досудового розслідування належним чином засвідчені копії документів, які в ході проведення обшуку вказаним органом вилучено, а в реєстраційній книзі міститься інформація щодо багатьох будинків, вислухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК Ук встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Попри те, ідентичне клопотання слідчого ОСОБА_5 від невизначеної дати 2019 року щодо надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОМР, у конкретному кримінальному провадженні №0000962, було залишено без задоволення ухвалою слідчого судді від 22.11.2019 року, зокрема, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.ст.160, 163 КПК України.

Втім, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_5 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 3, 6 ст.163 КПК України, а також не обґрунтовується доводами прокурора ОСОБА_3 та доданими до клопотання матеріалами, виходячи з нижчевикладеного:

- в порушення ч.3 ст.132, ч.6 ст.163 КПК України, вказане клопотання або додані до нього документи не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення у конкретному випадку;
- зважаючи на надані в судовому засіданні пояснення представника КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОМР ОСОБА_4 , яка повідомила про неможливість в теперішній час надати стороні обвинувачення відповідні відомості, оскільки документи перебувають в архіві, до якого після пожежі обмежено доступ, а вказаним підприємством вже неодноразово надавалось органу досудового розслідування належним чином засвідчені копії документів та наведена реєстрова книга містить інформацію щодо тисячі будинків й стосується кола власників, що у випадку надання тимчасового доступу до цієї книги може призвести до безпідставного втручання у права і свободи сторонніх осіб, які не є учасниками цього кримінального провадження;

- необґрунтованими слідчому судді уявляються доводи клопотання слідчого ОСОБА_5 щодо необхідності надання тимчасового доступу до інвентаризаційної справи №1866 та реєстрової книги №169 для проведення відповідних експертних досліджень, що у взаємозв`язку з недоведенням стороною обвинувачення неможливості проведення експертом такого дослідження за межами певного бюро та у контексті п.1 ч.3 ст.132, ч.2 ст.160 КПК України, унеможливлює застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ у конкретному випадку з означеною метою.
Крім того, за п.8 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, з огляду на що у розглядуваному клопотанні фактично йдеться про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, але сторона обвинувачення при звернені до суду з цим клопотанням та при викладенні його змісту, про надання доступу до охоронюваної законом таємниці, - не вказує, що суперечить вимогам ст.ст.160, 162-163 цього ж Кодексу.

Між тим, необхідно зауважити на тому, що в ході розгляду матеріалів клопотання в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 на відповідні запитання слідчого судді не повідомлено, зокрема, щодо об`єкту заподіяння шкоди у конкретному випадку та в чому саме полягає така шкода за обставинами, внесеними до ЄРДР, а відтак питання розміру спадкового майна між спадкоємцями повинно вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою слідчого ОСОБА_5 і прокурора ОСОБА_6 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження поза існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Наряду з викладеним, додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_5 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання й реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів.
Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.5, 6, 7, 9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим ОСОБА_5 та погоджене прокурором ОСОБА_6 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України та процесуальні повноваження означених осіб не підтверджені доданими до клопотання матеріалами, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 16.01.2020 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000962 від 21.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Одеської Міської Ради, залишити без задоволення.

Копію ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1