Справа №487/8888/19
Провадження №1-кс/487/1566/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000790, -

ВСТАНОВИВ:
28.02.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_5 від 07.02.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000790, в якій він просить скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що слідчий її виніс передчасно, не повівши необхідні слідчі дії, без повного та всебічного дослідження обставин справи.

До судового засідання скаржник не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути скаргу за своєї відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000790, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно п. 3 ч. 1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Положеннями, закріпленими у ст. 117 КПК, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, перебувало кримінальне провадження, зареєстроване до ЄРДР за №0000790 від 11.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365 КПК України

07.02.2020 р слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_5 було прийнято процесуальне рішення про закриття вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення винесена передчасно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.10.2019 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, для виконання надійшла ухвала слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 29.08.2019 р., якою скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , задоволено та зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, внести до ЄРДР відомості, які містяться в його заяві від 29.07.2019 р. Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000790 від 11.10.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 29 липня 2019 року представником потерпілого, адвокатом ОСОБА_6 зазначено, що окремим посадовими особами Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області, ОВС першого СВ управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, Солонянського відділу Дніпропетровської районної прокуратури №2 Дніпропетровської області, Національного антикорупційного бюро України 26 липня 2019 під час проведення обшуку пред`явлено ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова (резолютивну частину) по справі № 750/6173/19, провадження № 1- кс/750/40/51/19. Зі змісту пред`явленої резолютивної частини ухвали вбачається, що слідчим суддею Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_7 частково задоволено клопотання заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 про проведення обшуку у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000046 від 25.02.2014 року, надано дозвіл на проведення обшуку іншого володіння особи - приміщення службового кабінету судді Суворовського районного суду міста Одеси - ОСОБА_4 , який знаходиться у будівлі Суворовського районного суду міста Одеси, за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 68 (з приймальною та кімнатою відпочинку), що перебувають у фактичному володінні Суворовського районного суду міста Одеси, з метою виявлення та фіксації відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Зі змісту ухвали вбачається, що оголошення повного тексту ухвали відбудеться 26 липня 2019 року о 14:00 годині. Вищевказані посадові особи приступили до обшуку службового кабінету судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 26.07.2019 року о 11:11 годині пред`явивши резолютивну частину вищевказаної ухвали.

Адвокатом ОСОБА_6 в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 29 липня 2019 року наголошується про те, що резолютивна частина ухвали не дає права на проведення обшуку, оскільки не відповідає встановленим у ст.ст. 13, 234, 372 Кримінального процесуального кодексу України.

На думку представника потерпілого, адвоката ОСОБА_6 системний аналіз вищевказаних статей вказує, що резолютивна частина ухвали не надає права на проведення обшуку, оскільки не містить відомостей про мотиви та положення закону, на підставі якого вона була постановлена.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим виконані не в повному обсязі.

В ході проведення досудового розслідування з метою перевірки фактів та обставин зазначених заявником, було проведено ряд слідчих дій, а саме: долучено до матеріалів справи заяву адвоката ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення з додатками, допитано у якості потерпілого ОСОБА_4 ; долучено до матеріалів справи копію ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.07.2019 р.,копію технічного запису судового засідання, копію ступної та резолютивної частини зазначеної вище ухвали, копію протоколу обшуку від 26.07.2019 р.

В своїй заяві від 29.07.2017 р. адвокат ОСОБА_6 зазначає, що прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 , слідчим в ОВС першого СВ управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської районної прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_11 та детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 162, ч.1 ст.365 КК України. При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані щодо допиту згаданих вище осіб в ході досудового розслідування.

Отже висновки слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_5 , що при проведенні перевірки обставин, зазначених в заяві про вчинення злочину, наданні їм належної правової оцінки, дослідженні та аналізі їх у сукупності не встановлено в діях згаданих осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, є передчасним.

Таким чином слідчий суддя приходить до переконання про передчасність закриття слідчим кримінального провадження.

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000790 задовольнити.
Постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 07.02.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000790 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1