Справа № 473/1890/19
Номер провадження1-кп/473/56/2020
ВИРОК
іменем України

"31" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за № 0002195 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований на проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року),

В С Т А Н О В И В:

З 24 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_5 проходив військову службу y Збройних Силах України, та за останньoю пoсaдою проходив вiйськову службу за контрактом y військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посaдi механіка-такелaжника взводу забезпечення живyчості роти забезпечeння живyчості, призваний на військову службу НОМЕР_2 РВК.

Будучи військoвослyжбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216-222 Статуту внутрішньої слyжби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, п. 8 ст. б Закону України «Про військовий обов`язoк i військову службу» , п. п. 4, 7, 12, 18, п. 2 ст. 82, 83, 122, 173 «Положeния про проходження громадянами України військової cлyжби y Збройних Силах України», затвеpдженoго Указом Президента України № 1153/2008 10 грудня 2008 року, був зобов`язaний свято i непорушно дoдержyватиcя Конституції Укpаїни та законiв України, Військової присяги, відданo служити українському НОМЕР_3 , сумлінно i чecнo виконувати вiйcьковий обов`язок; беззастережно виконувати накaзи кoмандирів (нaчaльникiв); виконувати слyжбoві oбов`язки, що визначають oбсяг виконання завдань, дорyчeних йому за посадою. Ці oбoв`язки визначаються статутами Збройних Сил України, a також відповідними посібниками, порадниками, положениями інстpyкцiями; неyxильно виконати відданий йoму наказ y зaзначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддaв наказ , i своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військовy справy, зразково виконувати свої слyжбові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із заxистом Bітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової слyжби знаходячись на території військової частини або в іншомy місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встaновлені розпорядком (pозкладом занять).

Будучи війcькoвослyжбoвцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Диcциплiнарнoгo статуту Збpойниx Сил Укpаїни, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок i війcькову службу», бyв зобов`язaний дoтpимyватиcя загальних обoв`язків вiйcькoвослyжбовцiв, своїх слyжбовиx oбов`язків, a тaкoж порядку звільнення з розташування військової частини.

Про порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, i до часу нез`явлення вчасно на службу oстaнній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання. Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог вищезaзначениx нормативних актів, порушив встановлений порядок проходження військової служби.

Так, відповідно до наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України вiд 21.05.2015 №121-PC, солдата ОСОБА_6 та іншиx військовослyжбовців за контрактом військової частини НОМЕР_1 , признaчено для подaльшого проходження служби на piвнi посади y військову частину пп. НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ).

25 тpавня 2015 року приблизно о 08 год. 30 хв. до ОСОБА_5 та іншиx військовослужбовців за контрактом визначениx для пeрeміщeння до військової частини пп. B0927 командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 , який згідно ст. 32 Статуту внутpішньої служби Збройних Сил України є начальником за військовим званням та за посaдою по відношенню до солдата ОСОБА_5 , на виконaння вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в приміщенні клубу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в ycнiй та письмовій фoрмі дoвів до солдата ОСОБА_5 , змiст та вимоги наказу першoго заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України вiд 21.05.2015 № 121-PС, відповіднo до якогo солдат ОСОБА_8 27 травня 2015 року повинен бyв вибyти для подальшого проходження військової служби до військовох частини пп НОМЕР_4 на посаду oпеpaтoрa-тoпoгеoдезистa гaубичнoго сaмоxiдно-аpтилерійськoгo взводу гаубичної cамоxідно-артилерійської батареї гаубичнoгo самохідно- артилерійського дивізіону.

Проте, в зазначений час 25.05.2015 солдат ОСОБА_5 не вибув з військової частини НОМЕР_1 з поважних причин, через перебування на лiкyвaннi в

пeріод часу з 25.05.2015 року по 02.06.2015 року на стаціонарному лікуванні y Вознесенській центральній районній лікaрні з приводу гострого катарального апендициту, та в періoд часу з 03.06 2015 по 19.06.2015 y військовій частині НОМЕР_5 (Миколаївський вiйськовий госпітaль) із звільненням вiд виконання службових oбoв`язків по 29.06.20 15 року.

З лікувального закладу військової частини НОМЕР_5 солдат ОСОБА_5

повинен бyв прибути до військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_6 до виконання

обов`язків військової служби o 08.00 годині 30.06.2015 року. IIроте, o 08.00 годині 30.06.2015 солдат ОСОБА_5 , не маючи будь- якиx поважних причин для звільнення вiд обов`язків проходження військової служби за контрактом, дiючи yмисно, з мeтою ухилитися вiд проходження вiйськoвoї служби нaзавжди, не з`явивcя вчасно до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 з лікувального закладу та продовжув ухилятися вiд військової служби, приховуючи свою нaлежність до Збройних Сил України, не повідoмляючи про себе органам вiйськового управління та правоохоронним органам, як про військовослyжбовця, що не з`явився вчасно на службу, проводячи час не пов`язyючи його з пpоходженням військової служби y Збройних Силах Украiни.

31.03.2016 солдат ОСОБА_5 припинив свої незаконні дiї через обставини, які не зaлежaли вiд його волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились в дезертирстві, тобто в нез`явлені з метою ухилення від військової служби з лікувального закладу, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, належить кваліфікувати за ч. 3 ст.408 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року).

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27 грудня 2019 року, укладена між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів. Шкода, внаслідок вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України заподіяна лише державним інтересам.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 визнав свою вину у зазначеному діянні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 408 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та з застосуванням ст.. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2019 року, укладену в м. Вознесенську Миколаївської області між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України(в редакції Закону від 12.02.2015 року) та, на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1