Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/267/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2020 року, якою стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санджерей Республіки Молдова, молдованина, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зі слів працюючого ФК «Касторін» на посаді столяра, не одруженого, зі слів - маючого на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких хворий на ДЦП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.07.2014 року Кіровоградський районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
- 22.06.2016 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 186, ч. 1, 3 ст. 357, ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років. 15.05.2020 року Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області звільнений з невідбутним строком покарання 6 місяців 27 днів з заміною на більш м`який вид покарання - виправні роботи з щомісячним відрахуванням в дохід держави 20% заробітку,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового слідства, а саме до 03 год. 40 хв. 21.08.2020 року, з визначенням розміру застави 42 040 гривень,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2020 року, задоволено клопотання слідчого Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_9 погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0004143.

Задовольняючи вказане клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності - відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про що 23.06.2020 року йому повідомлено про підозру.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків по кримінальному провадженню, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити злочинну діяльність.

Також, при задоволенні клопотання слідчим суддею враховується, що за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_8 вже обраний домашній арешт його брату - ОСОБА_10 , який також є підозрюваним в рамках кримінального провадження №0004143 та є співучасником злочину.

Отже, слідчий суддя прийшов до висновку, що у разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити злочинну діяльність, як особа схильна до вчинення злочинів через незначний проміжок часу після звільнення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на час досудового розслідування до підозрюваного застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час.

Захисник зазначає, що у даному випадку обставини викладенні слідчим у повідомлені про підозру не відповідають дійсності. Слідчий суддя покази ОСОБА_8 , не взяв до уваги, а саме про те, що він не скоював злочин відносно потерпілого, а лише намагався припинити бійку за участі потерпілого та його брата ОСОБА_10 . Свою вину підозрюваний заперечив (зазначив, що він лише свідок даної події, конфлікт відбувся між його братом та потерпілим). На думку захисту підозра не обґрунтована.

Крім цього, слідчим не вилучено наявний відеозапис з камер спостереження де зафіксована сама подія злочину, щоб підтверджувало невинуватість ОСОБА_8 у даному злочині.

Не взято також до уваги, що одна малолітня дитина підозрюваного ОСОБА_8 є хворою на ДЦП та потребує тривалого лікування.

Таким чином, на переконання захисника, ухвала слідчого судді стосовно підозрюваного підлягає скасуванню.

Підозрюваний ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що при розгляді клопотання слідчого, суд не взяв до уваги, його сімейний стан, те що на його утриманні є неповнолітні діти, одна з яких хвора на ДЦП.

Також, зазначає, що підозра не обґрунтована, оскільки не підтверджується відповідними доказами.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного колегія суддів не вбачає.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 , неврахування районним судом пояснень підозрюваного та неправильність кваліфікації його дій.

Однак, зазначене колегія суддів не бере до уваги.

Як вбачається з ухвали слідчого судді в судовому засіданні, досліджено докази, а саме: заяву про вчинене кримінальне правопорушення, протокол пред`явлення речей для впізнання, протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання, за фотознімками, протоколом огляду предмету, протоколами допиту свідків, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.06.2020 року. Вказані письмові докази надані стороною обвинувачення повною мірою доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчим суддею враховані обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання у разі доведення винуватості, наявність утриманців та судимостей та надано їм належну оцінку.

Разом з тим необхідно зазначити, що надання оцінки доказам та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу вимогами КПК України не передбачено.

А тому, колегія суддів не бере до уваги апеляційні доводи захисту про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 ,, оскільки обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, при цьому юридична кваліфікація його дій, як і вина ОСОБА_8 , може бути встановлена виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті, а тому посилання захисника на недоведеність вини та неправильності кваліфікації дій підозрюваного є безпідставними.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів впевнена, що належна поведінка підозрюваного під час досудового розслідуванні не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також, те, що ОСОБА_8 раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти власності, а саме: відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, відбував реальне покарання за вчинення аналогічного злочину, звільнився з не відбутим строком покарання з заміною на більш м`який вид покарання, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину. Вказане свідчить, що з попередніх судимостей ОСОБА_8 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, звільнення від відбування покарання за попередніми вироками, розцінив, не як шанс до виправлення без ізоляції від суспільства, а як можливість продовжувати злочинну діяльність.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги підозрюваного щодо наявності у нього на утриманні неповнолітніх дітей та щодо необхідності піклування хворої дитини, оскільки дана обставина не перешкодила підозрюваному розважатися у нічний час, вживати спиртні напої, тощо.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2020 року,, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2020 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2