Провадження № 11-кп/824/1577/20 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з обвинуваченим ОСОБА_6 клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тишківка Кіровоградської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2013 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання, із застосуванням ст.71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 09 листопада 2016 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяця 29 днів,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Свердловське Кіровоградської області, зареєстрованого у АДРЕСА_3 , проживаючого у АДРЕСА_4 , раніше судимого вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2013 року за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України до покарання, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання 25 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання,
яких вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначено покарання: обвинуваченому ОСОБА_9 у виді 4 років позбавлення волі; а обвинуваченому ОСОБА_6 із застосуваннямст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць,

В С Т А Н О В И Л А:

Під час розгляду матеріалів апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 прокурором було заявлено клопотання з уточненням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку цього клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників, які заперечували проти його задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначено покарання: обвинуваченому ОСОБА_9 у виді 4 років позбавлення волі, а обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2013 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць. Цим же вироком запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою продовжено до вступу вироку в законну силу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року вищевказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 13 лютого 2020 року ухвалу Київського апеляційного суду від 05.09.2019 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Цією ж постановою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишено під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання їм запобіжного заходу, але не більше ніж на 60 діб.
Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі прибувати в судові засідання за викликом суду.
За змістом положень ст.178 цього ж Кодексу при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини, зазначені в законі.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які. незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою, колегія суддів з урахуванням положень ст.178 та ст.177 КПК України бере до уваги те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, а ризики, заявлені при обранні запобіжного заходу на даний час не зменшились, та дійшла висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам переховування від суду, вчинення ними іншого злочину, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Крім того, відповідно до вимог апеляційної скарги прокурора, в ній ставиться питання про скасування вироку щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в частині кваліфікації їх дій та ухвалення нового вироку з призначенням кожному більш суворого покарання.
За таких обставин, приймаючи до уваги положення ч.4 ст.374 КПК України щодо зазначення у резолютивній частині вироку рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, посилання у вироку суду на продовження обом обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу, а також враховуючи ті обставини, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 до теперішнього часу ще не розглянуті по суті, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, тобто до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 331, 375, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою до набрання вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 законної сили, тобто до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: