КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/113/2020 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2019 року,

за участю: ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні №000074.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що адвокатом ОСОБА_6 подано скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

При цьому слідчий суддя зазначає, що посилання особи, що подала скаргу на положення ч. 1 ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки, визнання бездіяльності протиправною не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм передбачених Главою 26 КПК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2019 року та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, пов`язану з несвоєчасним врученням ОСОБА_7 клопотання про продовження строку досудового розслідування від 11.03.2019 року у кримінальному провадженні №000074.
Щодо поважності пропуску строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м Києва від 18.11.2019р. апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу постановлено без виклику сторін, а копію рішення ним отримано лише 10.12.2019 року, що підтверджується розпискою. Відтак, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

За доводами апелянта, висновки слідчого судді, зазначені в оскаржуваній ухвалі є безпідставними та такими, що не відповідають нормам КПК України.

Щодо правомірності посилання у скарзі ОСОБА_7 на положення ст. 303 КПК України апелянт зазначає, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Також адвокат ОСОБА_6 зазначає, що вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Апелянт вказує на те, що положення ч. 3 ст. 295 КПК України визначають чіткі дії та строки які повинен вчинити слідчий, прокурор на досудовому розслідуванні, а саме: «Копія клопотання вручається слідчим або прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, підозрюваномута його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, уповноваженому на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування».

Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що старшим слідчим в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000074 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України відносно ОСОБА_7 . 16.01.2019 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні. Відповідно до пункту 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 (двох) місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, відтак, досудове розслідування у кримінальному провадженні №000074 відносно ОСОБА_7 повинно було бути закінчене 16.03.2019 року.

Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України «якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абз. 3 ч.1 ст. 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених п. 2 та 3. ч. 2 ст. 219 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України «Клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 цього Кодексу». Частина 3 статті 295 КПК України передбачає, що «Копія клопотання вручається слідчим або прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, уповноваженому на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування.»
Адвокат ОСОБА_6 стверджує, що за вказаними положеннями КПК України, копія клопотання про продовження строку досудового розслідування мала б бути надана підозрюваному ОСОБА_7 не менш як за 10 днів до закінчення строку досудового розслідування, однак лише 13.03.2019 року ОСОБА_7 було вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування від 11.03.2019 року відповідно до якого старший слідчий в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 просить продовжити строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 16 квітня 2019 року, відтак, на переконання апелянта, із вказаного вбачається, що старшим слідчим ОСОБА_8 було допущено протиправну бездіяльність, а саме, ним несвоєчасно було вручено підозрюваному ОСОБА_7 клопотання про продовження строку досудового розслідування, що, у свою чергу, призвело до порушення ст. 9, 22, ч. 3 ст. 295 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваний фактично позбавлений часу для підготовки заперечень на вказане клопотання, право на подання яких йому надається абз. 2 ч. 3 ст. 295 КПК України, що свідчить про порушення принципів змагальності та законності на стадії досудового розслідування.

Апелянт звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, проте, на думку адвоката ОСОБА_6 зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що фактично слідчий суддя з формальних причин відмовив у відкритті провадження, а саме у зв`язку тим що ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено саме такого словосполучення як «визнання бездіяльності протиправною», але сам факт бездіяльності можливо встановити під час розгляду відповідної скарги у судовому засіданні що в свою чергою було б дієвим фактором у реалізації своїх прямих повноважень слідчого судді що у свою чергу полягають у здійсненні судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Прокурор Офісу Генерального Прокурора, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив та будь - яких клопотань про відкладення розгляду не подавав. Тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перш за все, колегія суддів зазначає, що строк апеляційного оскарження апелянт не пропустив, адже, оскаржувана ухвала винесена без виклику ОСОБА_7 та його захисника, тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали адвокат ОСОБА_6 отримав лише 10.12.2019 року, відповідно, строк апеляційного оскарження закінчується -15.12.2019 року, який був вихідним днем, відповідно, останній день на апеляційне оскарження 15.12.2019 р. Апеляційна скарга подана до апеляційного суду 13.12.2019 р., тобто в межах п`ятиденного строку. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 18.11.2019 року не є пропущеним.
По суті апеляційної скарги слід зазначити, що як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_7 подав скаргу до слідчого судді на бездіяльність Генеральної прокуратури України в рамках кримінального провадження № 000074, яка полягала в несвоєчасному врученні слідчим підозрюваному клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження за даною скаргою.

На думку колегії суддів, висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що скарга подана на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню, є обґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У пунктах 1-8 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Визначені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржено нездійснення лише тих, інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Зі змісту скаргиОСОБА_7 вбачається, що ним в скарзі дійсно зазначалось про допущену старшим слідчим в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України бездіяльність, пов`язану з несвоєчасним врученням ОСОБА_7 клопотання про продовження строку досудового розслідування від 11.03.2019 року у кримінальному провадженні №000074.
Разом з тим, у вимогах даної скарги скаржник просив визнати бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, протиправною.
Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: - скасування рішення слідчого чи прокурора; - скасування повідомлення про підозру; - зобов`язання припинити дію; - зобов`язання вчинити певну дію; - відмову у задоволенні заяви.
Аналіз прохальної частини скарги ОСОБА_7 свідчить про те, що ним в даному випадку ставилось питання лише про визнання бездіяльності старшого слідчого в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України протиправною, і не оскаржувалась жодна дія, бездіяльність чи рішення слідчого, які відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 є правильним, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні №000074 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4