Справа № 522/4496/20
Провадження №1-кп/522/1281/20
УХВАЛА
19 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000287 від 19.01.2020 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки Грузія, уродженця м. Сагареджо, Грузія, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не зареєстрованого на території України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.12.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 20.07.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0002452;
- 20.05.2018 року до Київського районного суду м. Одеси направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0000498 від 28.02.2018,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000287 від 19.01.2020 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду від 25.03.2020 року було задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області з визначенням розміру застави у сумі 126120,00 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять гривень 00 коп.) грн. Строк запобіжного заходу визначено до 23.05.2020 року включно. Ухвалою суду від 22.05.2020 року запобіжний захід відносно ОСОБА_7 було продовжено строком до 20.06.2020 року включно. Застава на теперішній час не внесена.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.
У судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, у якому зазначив, що вважав за потрібне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не обґрунтовані, на підставі чого адвокат ОСОБА_6 надала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та призначення справи до судового розгляду, з наступних підстав.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
Суд з урахуванням того, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.
Суд приймає до уваги положення ст. 29 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати обставини, які свідчать про те, що: заявлений ризик не зменшився або з явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою: наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За змістом ст.ст. 176-178 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, стан його здоров`я не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що не відпав і не зменшився ризик переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.
Ризик впливу на свідків підтверджується тим, що обвинувачений перед загрозою суворого покарання може вчинити дії, спрямовані на їх залякування з метою спотворення їх показань в суді.
За таких підстав ризик впливу на свідків в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, та на переконання суду останній може вдатися до спроб вчинення інших злочинів, в тому числі у зв`язку з відсутністю засобів для існування.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Матеріали справи не містять відомостей або обставин, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178, 183, 197, 199, 205, 331, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 17.08.2020 року включно.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 19.06.2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено 19.06.2020 року.

Суддя ОСОБА_1