провадження №1-кп/389/171/17
У Х В А Л А

16 травня 2019 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 , прокурора Прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000900 від 04 грудня 2016 року щодо

ОСОБА_6 ,

міра запобіжного заходу тримання під вартою, строк до 19 травня 2019 року, обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000900 від 04 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Строк тримання обвинуваченої під вартою спливає, тож виникла необхідність у вирішенні питання щодо доцільності подальшого застосування саме такого виду запобіжного заходу щодо неї.

Прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, з метою запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, знищення будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Мовтивував клопотання тим, що обвинувачена не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працює, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі, з мірою покарання до 15 років позбавлення волі або у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

В силу ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працює, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі, з мірою покарання до 15 років позбавлення волі або у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не всі допитані, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак тримання обвинуваченої під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини по справі з часу обрання та продовжень дії запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, запобіжний захід тримання під вартою відносно обвинуваченої підлягає продовженню строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обовязків та завдань кримінального провадження.

На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Крім того, прокурором заявлено клопотання, в порядку ст.336 КПК України, про допит свідків, по даному кримінальному провадженню, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в режимі відеоконференції з Маловисківським районним судом Кіровоградської області, яке мотивоване тим, що вищевказані свідки проживають в м.Мала Виска, тобто за межами м.Знам`янка.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає клопотання прокурора передчасним та таким, що задоволенню не підлягає, так як у суда відсутні дані про те, що вищезазначені свідки належним чином повідомлені про час та місце проведення судового розгляду, від свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на адресу суду не надійшли особисті заяви про їх допит, в якості свідків, в режимі відеоконференції, що порушує права вищезазначених осіб, як свідків, на їх особисту участь при розгляді даного кримінального провадження і, крім того, суд враховує ту обставину, що прокурором не наведено підстав, передбачених ст.336 КПК України .

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,217,334-335,331,392,492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 14.30 години 16 травня 2019 року до 14.30 години 14 липня 2019 року включно.

В задоволенні клопотання прокурора про допит свідків в режимі відеоконференції - відмовити.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченій.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3