Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2225/17
Провадження № 1-кп/644/48/19
Справа № 644/2225/17
УХВАЛА
Іменем України

11 грудня 2019 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0004259 від 27 грудня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , 1976 року народження, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці. Клопотання мотивовано тим, що судовий розгляд кримінального провадження не закінчений, на теперішній час у відношенні обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачений ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може впливати на потерпілу та свідків з метою спонукання їх до зміни показів, може переховуватись від суду, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити дієвості цього судового провадження.

Захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , з тримання під вартою на домашній арешт з обов`язковим працевлаштуванням і наданням суду підтверджуючих документів. Клопотання мотивовано тим, що під час судового розгляду пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України свого підтвердження не знайшло, обвинувачений майже три роки утримується під вартою, офіційно зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 зобов`язується, в разі звільнення обвинуваченого з-під варти, прийняти ОСОБА_8 на постійну роботу і бажає взяти його на поруки, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого.

ФОП ОСОБА_10 звернувся до суду з заявою про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_8 , передачу обвинуваченого ОСОБА_8 йому на поруки та визначення його особистим поручителем ОСОБА_8 .

Потерпіла клопотання прокурора підтримала, проти задоволення клопотання захисника і заяв ФОП ОСОБА_10 заперечувала.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував, клопотання захисника і заяви ФОП ОСОБА_10 підтримав і пояснив, що протягом тривалого часу працював та займався підприємницькою діяльністю разом з ФОП ОСОБА_10 і впевнений, що той дійсно його працевлаштує.

Прокурор вважав клопотання захисника та ФОП ОСОБА_10 не обґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Вислухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали судового провадження, судова колегія вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а підстави для задоволення клопотання захисника і заяви ФОП ОСОБА_10 відсутні. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 обраний у вигляді тримання під вартою Орджонікідзевськимрайонним судом м. Харкова 30 грудня 2016 року і останній раз продовжений ухвалою того ж суду 17 жовтня 2019 року на два місяці. Зазначений строк спливає.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якоїсама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання чи продовження дії запобіжного заходу, але, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі наявних матеріалів судового провадження суд вбачає наявним у кримінальному провадженні ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років може викликати загрозу його втечі, про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, на час затримання офіційно не працював, за місцем реєстрації не проживав, після вчинення інкримінованого правопорушення залишив місце його вчинення, у своїй сукупності свідчать про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків і можливість зміни ним місця проживання з метою ухилення від суду.
Також, суд вважає наявним у кримінальному провадженні ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, ці його судимості не погашені, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що у своїй сукупності свідчить про стійку суспільно небезпечну поведінку обвинуваченого.
На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, у справі призначена судово - психологічна експертиза, висновок якої до теперішнього часу судом не отриманий.
Та обставина, що обвинувачений офіційно зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , яка узяла його прізвище, і ФОП ОСОБА_10 згоден забезпечити офіційне працевлаштування ОСОБА_8 у разі його звільнення з під варти, на думку суду, є недостатніми чинниками за для гарантованого запобігання можливим ризикам ухилення обвинуваченого від суду та можливого вчинення ним іншого злочину, і, з урахуваннямнеможливості закінчення судового розгляду кримінального провадження та запобігання наявним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання його під вартою, судова колегія приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання захисника про зміну обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який і необхідність продовження дії раніше обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з продовженням строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою заява ФОП ОСОБА_10 про передачу обвинуваченого на поруки та визначення його особистим поручителем ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , з тримання під вартою на домашній арешт, і заяви ФОП ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_8 , передачу обвинуваченого ОСОБА_8 йому на поруки та визначення його особистим поручителем ОСОБА_8 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме, до 08 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3