н/п 1-кп/490/77/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши відкрите судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування за №0000173, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здвижівка, Бородянького району, Київської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить військову службу за контрактом на посаді водія лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у військовому званні «матрос»»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України

З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення:прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
25.09.2017р. о 08 год. 30 хв., ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16,37,40,216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.1, 3 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби до 08 год. 30 хв. 29.03.2018.

Таким чином, матрос ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин за вище викладених обставин, і зазначив, що жодних обставин, здобутих в ході досудового слідства, він не оспорює. У вчиненому щиро кається.

Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч.4ст.407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, є учасником АТО.

Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Одночасно, зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавшист.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.1,2, ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.407 КК Україниі призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1