Справа № 639/1264/20
Провадження №1-в/639/199/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції провадження за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі,
про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), -

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України звернувся засуджений ОСОБА_4 ..
Засуджений та його захисник в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали, просили його задовольнити. При цьому засуджений ОСОБА_4 просив зарахувати до строку покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року (кримінальне провадження №0001220) строк його попереднього ув`язнення з 11.06.2015р. по 10.12.2015р., яка було до нього застосовано по кримінальному провадженню №0000641, по якому вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2015р. його було засуджено за ч. 3 ст. 297, ст. 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_4 , оскільки останній засуджений за вчинення злочину, який було вчинено після 21.06.2017 року, та щодо нього застосовано заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тому не має правових підстав для зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року). Щодо доводів засудженого про зарахування до строку покарання строку попереднього ув`язнення, застосованого по кримінальному провадженню №0000641, то їх прокурор також вважав безпідставними, оскільки вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року остаточне покарання ОСОБА_4 було призначено із застосуванням ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі (кримінальне провадження №0001220). Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 16.10.2019р. Визначено початок строгку відбування покарання рахувати з 16.10.2019 року.
Злочини, за які засуджений ОСОБА_4 вказаним вироком, було вчинено після 21.06.2017 року, а саме - починаючи з 12.03.2018 року.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі №663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).
Згідно пунктів 105 - 107 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Суд зазначає, що 21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року, згідно якого норму ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 засуджений за злочини, які було вчинено після 21.06.2017 року, тому не має правових підстав для зарахування засудженому ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Щодо вимог клопотання засудженого про зарахування до строку покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року (кримінальне провадження №0001220) строку його попереднього ув`язнення з 11.06.2015р. по 10.12.2015р. по кримінальному провадженню №0000641, то необхідно зазначити таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2015р. (кримінальне провадження №0000641) ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 297, ст. 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. У вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у період з 11.06.2015р. по 10.12.2015р. (дата набрання законної сили вироком), що підтверджується довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , наявною в матеріалах його особової справи.
31.01.2018р. засуджений ОСОБА_4 був звільнений з ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.01.2018 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання - 1 рік 4 місці 20 днів.

Як вбачається з вироку Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року, за яким ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання, остаточне покарання ОСОБА_4 вказаним вироком було призначено за сукупністю вироків шляхом часткового складання, зокрема, невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2015р. (кримінальне провадження №0000641).
Клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення, застосованого до нього в рамках кримінального провадження №0000641, по якому його було засуджено вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2015р., до строку покарання, яке він відбуває на теперішній час за вироком цього ж суду від 04.12.2019р. не підлягає задоволенню, оскільки за змістом частини 5 статті 72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
При цьому судом враховується, що за вироком Київського районного суду м. Харковавід 04.12.2019р. остаточне покарання ОСОБА_4 призначалось за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання саме невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 30.07.2015р.
Враховуючи, що засудженому ОСОБА_4 остаточне покарання за вироком Київського районного суду м. Харковавід 04.12.2019р. призначалось за правилами ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, а не за сукупністю злочинів, тому суд приходить до висновку про неможливість зарахування строку попереднього ув`язнення в період з 11.06.2015р. по 10.12.2015р. у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.
З огляду на викладене, враховуючи, що підстави зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року відсутні, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.
Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотаннязасудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1