Справа № 333/490/20
Провадження № 1-кп/333/335/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001692 від 23.05.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)18.05.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Звільнений умовно- достроково, невідбутий сірок 1 рік 6 місяців 19 днів;

2)16.09.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 н.м.д.г., що становить 1700 грн. 00 коп.;

3)16.06.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

4)13.07.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців;

5)09.09.2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 50 н.м.д.г., що стнаовить 850 грн.;

6)18.09.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

7) 01.10.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 19 днів;

8) 19.12.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців;

9) 27.04.2019 року Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України;

10) 03.07.2019 року Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин. 22.05.2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись магазині «Бочка», що розташований за адресою вул. Космічна, 85, м. Запоріжжя, запримітив у своєї знайомої ОСОБА_5 , мобільний телефон «Хіаоmі Мі 2 Lite» в корпусі золотистого кольору, який останній обрав об`єктом вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінку, попрохав його у ОСОБА_5 . Після того, як потерпіла добровільно передала мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Мі 2 Lite», золотистого кольору, вартістю 6500 гривень 00 копійок, із сім- картою стартового пакету «Life» з номером НОМЕР_1 , що не представляє для потерпілої матеріальної цінності, після чого не маючи наміру повертати його покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілій на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 22.05.2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходячись в магазині «Бочка» запримітив у своєї знайомої ОСОБА_5 мобільний телефон «Хіаоmі Мі 2 Lite», під приводом здійснення телефонного дзвінку попросив його у ОСОБА_5 та не маючи наміру повертати його, покинув приміщення магазину «Бочка». Протиправне діяння, яке ставиться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та інші учасники справи не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Призначаючи покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, - раніше неодноразово судимий, його вік, стан здоров`я - на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 19.12.2019 року був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року восьми місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку із чим суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України від 19.12.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1