Справа № 761/468/20
Провадження № 1-кс/761/1066/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001018 від 23 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на автомобіль марки «Renault Midlum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Воля Логістик».

Згідно змісту клопотання, СУ ГУ Національної поліції у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001018 від 23 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до клопотання,22.12.2019, приблизно о 22 годині, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault Midlum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території Київської області здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останній помер на місці події.

Як зазначає прокурор у клопотанні, 22.12.2019 автомобіль марки «Renault Midlum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був оглянутий та вилучений, а в подальшому визнаний речовим доказом, і тому, з метою забезпечення його збереження, прокурор просить накласти арешт на вказаний автомобіль.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак просив проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець майна в судове засідання також не з`явився.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слід дійти до висновку про необхідність відмови у задоволенні даного клопотання, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001018 від 23 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В той же час, посилання прокурора у клопотанні на те, що майно, яке являється предметом клопотання, є речовим доказом, є процесуально безпідставним, оскільки прокурором не було додано до матеріалів клопотання постанови про визнання вказаного майна речовим доказом, а відсутність такої постанови органу досудового розслідування нівелює мету накладення арешту на майно забезпечення збереження речових доказів, і зазначене свідчить про необґрунтованість клопотання, а відтак і про відсутність належних правових підстав для його задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки «Renault Midlum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Воля Логістик» відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1