Справа № 206/1162/20
Провадження № 1-в/206/120/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючий-суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до якого застосовані заходи медичного характеру, який знаходиться за адресою лікарні: м. Дніпро, вул. Бехтерева, буд. 1, відділення № 12, про продовження примусових заходів медичного характеру, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 року заявник звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у відділення зі звичайним спостереженням.
Згідно постанови Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 23.07.2012 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2018 року ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного характеру і переведено до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2019 року ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_6 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Згідно вимог ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів № 38 від 16.03.2020 року стосовно ОСОБА_6 вказано, що за час перебування в стаціонарі його психічний стан покращився та набув стабільності, сформована правильна оцінка свого стану. Достатнє усвідомлення необхідності подальшого лікування. Комісія лікарів зробила висновок, що ОСОБА_6 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 , задовольнити, та продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації у відділення зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1