Справа № 991/1661/20
Провадження1-кс/991/1695/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника Громадської організації «Народне бюро розслідувань» адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга представника Громадської організації «Народне бюро розслідувань» адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань (далі ДБР) щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, в якій він просить зобов`язати службових осіб ДБР:
- внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві голови ГО «Народне бюро розслідувань» журналіста ОСОБА_4 від 11.02.2020 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 лютого 2020 року провадження за вищезазначеною скаргою було відкрито.
Заявник адвокат ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, просив проводити розгляд скарги за його відсутності.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України та, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності заявника та особи, бездіяльність якої оскаржується.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Статтею 303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що заявник у своїй скарзі оскаржує бездіяльність службових осіб ДБР щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, що відповідно до положень ст. 33-1 КПК України підсудне Вищому антикорупційному суду.
Під час судового розгляду встановлено, що 11 лютого 2020 року представник заявника адвокат ОСОБА_3 поштовим відправленням № 290 направив до ДБР заяву про кримінальне правопорушення від 11.02.2020 року, в якій викладені відомості, що свідчать про можливе вчинення суддею Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 за попередньою змовою з головою Чорноморської міської ради ОСОБА_6 , головою правління Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» ОСОБА_7 , начальником юридичного відділу управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради ОСОБА_8 та заступника начальника управління начальника служби містобудівного кадастру виконавчого комітету Чорноморської міської ради ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Як вбачається із витягу із офіційного сайту «Укрпошта» відправлення № 290 було отримано адресатом ДБР 18.02.2020 року.
Однак, станом на день розгляду скарги, відповідь за результатами розгляду зазначеної заяви від уповноважених осіб ДБР не надходила, відомості, викладені в заяві від 11.02.2020 року, до ЄРДР не вносилися, відповідний витяг заявнику не надавався.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до висновку, викладеному в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі № 910/377/19, зі змісту ст. 214 КПК України слідує, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Також, положення законодавства не передбачають здійснення слідчим суддею оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що зі змісту заяви представника заявника адвоката ОСОБА_3 від 11.02.2020 року, поданої до ДБР, вбачається, що заявник порушує питання про вчинення кримінального правопорушення суддею Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 за попередньою змовою з головою Чорноморської міської ради ОСОБА_6 , головою правління Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» ОСОБА_7 , начальником юридичного відділу управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради ОСОБА_8 та заступника начальника управління начальника служби містобудівного кадастру виконавчого комітету Чорноморської міської ради ОСОБА_9 , а також коротко викладає обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому, відповідно до положень ст. 214 КПК України, відомості, викладені в даній заяві, підлягають внесенню до ЄРДР.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для задоволення скарги у цій частині.
Що стосується вимоги про зобов`язання службових осіб ДБР внести до ЄРДР зазначену заявником попередню правову кваліфікацію дій викладених у заяві, то в цій частині скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Пунктами 4 та 5 частини 5 ст. 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:
4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
Аналіз положень пункту 4 дає підстави зробити висновок, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та вносяться до реєстру, наводяться заявником.
Проте, аналіз змісту пункту 5 не дає підстав вважати, що до повноважень заявника належить вирішення питання про попередню правову кваліфікацію наведеного ним злочину.
Частиною 2 статті 60 КПК України встановлено, що заявник має право:
1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;
1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;
2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;
3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Вказаною нормою не передбачено права заявника вирішувати питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться прокурором або слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, вирішення питання про попередню правову кваліфікацію обставин, які вносяться до ЄРДР, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення скарги.
На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 303, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою представника Громадської організації «Народне бюро розслідувань» адвоката ОСОБА_3 від 11.02.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10