Справа № 496/357/19
Провадження № 1-кп/496/114/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець ПМР м. Рибниця, українця, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 04 вересня 2017 року близько 19 год. 30 хв. на 14 км + 600 м. автодороги «Одеса Кучургани», в межах населеного пункту с. Радісне Біляївського району Одеської області, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись з боку СП №1 у напрямку с. Кучургани, на прямій ділянці дороги, не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху, не контролюючи в повному обсязі рух транспортного засобу, не впорався з керуванням автомобіля, в результаті чого допустив виїзд в подальшому керованого ним автомобіля марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. «б», 10.1., 12.1., 12.3, 12.4 «Правил дорожнього руху» України, в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з подальшим закиданням його тіла на вітрове скло, який перетинав проїзджу частину з права на ліво по ходу руху вказаного транспортного засобу.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відповідно п. 2.1.3.б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Також пояснив, що рухався на вказаному автомобілі по населеному пункті 70 км/год, так як він вважав таку швидкість допустимою.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Також вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими доказами:

-витягом з ЄРДР відповідно до якого 04.09.2017 р. о 19-30 год. сталося ДТП за участю обвинуваченого та потерпілого;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.09.2017 р. відповідно до якого в момент огляду асфальтне покриття було сухе, автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться на смузі зустрічного руху та наявні сліди гальмування;

-протоколом огляду транспортного засобу від 04.09.2017 р. та фототаблицею до нього, відповідно до якого на автомобілі марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 наявні ушкодження на лобовому склі з правої сторони та розбита передня права фара;

-схемою дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається місце розташування автомобіля;

-висновком №17-5351 судової автотехнічної експертизи по дослідженню системи керування та ходової частини автомобіля марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 від 12.12.2017р., відповідно до якого на момент ДТП гальмівна система, рульове керування й ходова частина автомобілі «Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, дозволяли здійснювати рух по наміченій траєкторії, знижувати швидкість транспортного засобу з відомій водієві ефективності, не мали несправностей, що призводять до раптової для водія відмови, раптовому відведенню автомобіля убік при русі й гальмуванні;

-висновком №17-5352 судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню слідів та ушкоджень на автомобілі «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 від 12.12.2017 р., відповідно до якої в передній правій частині автомобілі «Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 зафіксовані сліди, утворені в результаті контактування з об`єктом, що не має рівно міцних металу слідоутворюючих крайок, що мають в своєму складі предмети тканини, які за своїм виглядом характерні для контакту з тілом пішохода. З пішоходом контактували виступаючи частини передка в лівій частині автомобіля «Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 з подальшим закиданням тіла пішохода на вітрове скло;

-висновком судово-медичної експертизи №380 від 09.01.2018 р., відповідно до якого пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відповідно п. 2.1.3.б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя;

-висновком №18-4447-4448 судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин наїзду автомобіля «Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 на пішохода від 29.12.2018 р., відповідно до якого з технічної токи зору дії водія автомобіля «Renault Kangoo» знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий та відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_4 повторного злочину оцінюється як низький та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Орган пробації також вважає, що існує можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів спрямованих на виправлення та запобігання вчинення повторних злочинів.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо, відсутність претензій матеріального та морального характеру у законного представника потерпілого, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не виявлено, та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого, без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Доводи сторони захисту та обвинуваченого щодо працевлаштування ОСОБА_4 та наявності на утриманні малолітніх дітей суд оцінює критично, оскільки вони не ґрунтуються на будь-яких доказах.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з встановленням іспитового строку з призначення додаткового покарання, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Відомості про цивільний позов - суду не надавались

Речові докази по справі підлягають поверненню власнику за належністю.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання ОСОБА_4 , з випробуванням на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Початок іспитового строку відраховувати з 11 лютого 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати по справі у загальній сумі 8384 грн. за проведення судових експертиз.

Речовий доказ автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику за належністю.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1