Справа №463/575/20
Провадження №1-кс/463/489/20
У Х В А Л А

23 січня 2020 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , що погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0001381 від 07 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.405 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії інструктора кінологічного відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 2 категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , прапорщика, українця, громадянина України,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування здійснюється розслідування кримінального провадження, в межах якого ОСОБА_5 підозрюється у тому, що проходячи військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 2 категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 з метою навчання у АДРЕСА_2 , близько 19:25 год. 06 грудня 2019 року, перебуваючи на території перед входом у гуртожиток ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), в умовах особливого періоду, після зробленого зауваження черговим військової частини майором ОСОБА_8 , котрий присікав незаконні дії підозрюваного, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, ображав його, знімав на телефон, провокуючи на застосування насильства, а коли майор ОСОБА_8 забрав у нього телефон, вказуючи на недопустимість таких дій, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться офіцер, старший по званню, який виконує обов`язки служби, умисно обхопив потерпілого за тулуб та стягнув бушлат через голову, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, чим вчинив заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку із виконання ним обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 405 КК України. Про підозру у вчиненні вказаного злочину його повідомлено 22 грудня 2020 року.

Вважає, що підставою застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що знаходиться в безпосередній близькості до лінії розмежування Операції об`єднаних сил, а відтак існує ймовірність, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останній перетне лінію розмежування шляхом направлення на тимчасово непідконтрольну Україні територію. Окрім цього, ОСОБА_5 у силу займаної посади під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий досвід, впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших осіб, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Також, підозрюваний зможе впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зможе підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Просить також визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечила. Підозрюваний пояснив, що майор ОСОБА_8 безпідставно забрав його мобільний телефон і пішов від гуртожитку, тому він послідував за ним і намагався забрати телефон. Під час конфлікту, майор вдарив його в обличчя рукою,вони дійсно шарпалися і він стягнув із нього через голову бушлат, після чого майор присів, крикнув «Рука», а коли він намагався наближитися навів на ньго табельну зброю, здійснив один постріл вгору. Після чого прибули інші військовослужбовці і поряд з майором він побачив свій мобільний телефон. Пояснив, що умислу заподіяти тілесні пошкодження не мав і лише хотів забрати свій телефон. Адвокат ОСОБА_4 вважає, що підозра не є обґрунтована. Єдиний свідок події підтверджує версію його підзахисного. Окрім того, цей конфлікт виник не внаслідок службового підпорядкування підозрюваного старшому по званню, а внаслідок особистої неприязні, яка раптово виникла через те, що майор незаконно заволодів телефоном підозрюваного. Тому дії його підзахисного кваліфіковані помилково. Окрім цього, вважає необґрунтованими доводи про наявність перелічених ризиків. Підозрюваний є учасником АТО, захищав і захищає на даний час свою Батьківщину, він не має наміру і не може перейти на територію не підконтрольну Україні т.я. буде арештований ворогом. Не може він впливати на свідків та потерпілого, оскільки проходить військову службу у іншому регіоні, не може вільно пересуватися на свій розсуд, є молодший по званню.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001381 від 07 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.405 КК України. Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 22 січня 2020 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 07.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 09.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 09.12.2019; протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2019; протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2019; висновком судово-медичного експерта №1335, яким встановлено, що ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Сам підозрюваний також визнає, що після того, як потягнув за бушлат майора Лабунця і стягнув його через голову, останній присів і скрикнув від болю, пояснив, що йому пошкоджено руку.

Перелічені вище докази вказують на те, що підозрюваний міг вчините інкриміноване правопорушення, а тому підозра є обґрунтованою. На цій стадії суд не вправі давати аналіз доказав та встановлювати умисел при заподіянні тілесних пошкоджень. Не має підстав слідчому судді не визнавати висновок судово-медичної експертизи від 10.12.2019 року № 1335, якою встановлено наявність у майора ОСОБА_8 тілесних пошкоджень середньої тяжкості, оскільки так описані, підтверджуються описом медичних документів і ступінь тяжкості визначений з врахуванням наявного у потерпілого тілесного пошкодження.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється слідчими органами у вчиненні тяжкого злочину та до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі від 5 до 8 років.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки йому інкримінується вчинення тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, останній є працівником правоохоронного органу, і з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись на території України. Разом з тим, жодних доказів того, що підозрюваний має намір скритися і залишити територію України до матеріалів подання не долучено. Підозрюваний є учасником АТО, а тому перехід на непідконтрольну територію України не виключає його арешт і є більшим ризиком для життя і здоров`я підозрюваного.

Також, вважаю обґрунтованим ризик того, що перебування на волі не виключає можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які були оцевидцями події, інших осіб, які на даний час не встановлені, а також на експертів та спеціалістів які були та можуть будти залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Разом з тим, суд не погоджується із доводами, про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем, проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 2 категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 за контрактом, характеризувався позитивно, здійснював оборону Донбасу, за що нагороджений медаллю. Протягом слідства він не уникав явок до слідчого чи прокурора. Окрім того, він має сім`ю, неповнолітню дитини, міцні соціальні зв`язки.

З врахуванням цих обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді застави, оскільки саме такий запобіжний захід буде відповідати обставинам справи та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Тому з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді застави.

У відповідності до положень ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави, який передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого задоволити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 грн. (сорок дві тисячі сорок гривень)

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1