Справа № 404/6905/19
Номер провадження 1-кп/404/380/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0005585 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з висунутим обвинуваченням ОСОБА_3 22.07.2019 року об 11 год. 50 хв., знаходячись у громадському місці, зокрема, на парковці «АТБ Маркет №94» навпроти багатоповерхового будинку по вул. Вокзальній, 37/16 у м.Кропивницькому, маючи при собі предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, зокрема травматичний пістолет ПМ НОМЕР_1 калібру 9 мм маркування НОМЕР_2 , який він має право носити при собі відповідно до дозволу №С-703 від 15.07.2015 року, побачив раніше не знайому йому особу чоловічої статі.

У цей момент між ОСОБА_3 та невстановленою особою чоловічої статі раптово виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , розуміючи, що він знаходиться в громадському місці, бажаючи самоутвердитися та показати свою перевагу перед невстановленою особою чоловічої статі та оточуючими, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності в громадських місцях, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак прагнучи самовиразитися, поєднуючи свої дії із застосуванням заздалегідь заготовленого вищезазначеного травматичного пістолету, незважаючи на той факт, що поряд перебували сторонні особи, здійснив декілька пострілів в бік невстановленої особи чоловічої статі.

У подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він вчинив протиправне діяння та може понести за це покарання, прискорюючись сів у автомобіль та з місця події втік у невідомому напрямку.

Відповідно до обвинувального акту вказаними діями ОСОБА_3 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

Крім того, згідно з висунутим обвинуваченням ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс (маріхуана), в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконну обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав у невстановленому місці та час наркотичний засіб канабіс, тим самим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 незаконно придбаний ним наркотичний засіб помістив до двох окремих картонних коробок, які поклав до шафи, розташованої у кімнаті за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , тим самим вчинив незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

У подальшому 22.07.2019 року в період часу з 18 год. 45 хв. до 20 год. 05 хв. за адресою: АДРЕСА_1 у присутності понятих проведено обшук домоволодіння, який в подальшому санкціоновано ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23.07.2019 року. У ході проведення обшуку у кімнаті виявлено та вилучено дві картонні коробки з вмістом речовини рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №681 від 25.07.2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (маріхуаною), маса якого в перерахунку на суху речовину становить 548,992 грам, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту. Маса вилученого канабісу становить 548,992 грама, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я від 01.08.2000 року № 188 є великими розмірами.

Відповідно до обвинувального акту вказаними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 22.07.2019 року в обідній час він на автомобілі по дорозі додому заїхав на ринок, що знаходиться по вул.Вокзальній у м.Кропивницькому неподалік магазину «АТБ», став у чергу біля прилавку з кавунами. У цей час до прилавку також підійшов чоловік, якого він знав заочно як особу з негативною репутацією, яка раніше знаходилася в розшуку та притягувалася до кримінальної відповідальності. Вказаний чоловік без черги взяв кавун, у зв`язку з чим він зробив йому зауваження, на що той відповів йому образою та між ними виник конфлікт.

У подальшому вони на пропозицію вказаної особи відійшли за ріг будинку, де він відразу ж отримав удар від зазначеної особи у правий висок, після чого він зробив 4 кроки назад та побачив як зазначений чоловік дістав травматичний пістолет - револьвер, лаючись в його сторону нецензурною лайкою та поводячи себе агресивно, та здійснив 5 пострілів, два з яких потрапило йому у руку та спину. Розуміючи, що у його машині знаходиться велика сума коштів близько 350 тисяч грн., він оцінив вказану ситуацію як загрозу для свого здоров`я, життя та майна, оскільки це міг бути маневр для відвернення його уваги від його транспортного засобу для викрадення вказаних коштів. Тому, маючи намір на уникнення конфлікту, він почав тікати в сторону свого автомобіля, з метою захисту витягнув травматичний пістолет, який здійснює постріли резиновими кулями, дозвіл на який він мав, та здійснив декілька пострілів лише в нападника, коли той нападав на нього та здійснював постріли, залишивши місце події. Пересвідчившись, що грошовим коштам, що знаходяться у його автомобілі нічого не загрожує, він повернувся до місця події, де вказана особа була вже відсутня.

У цей час він знаходився у стресовому стані, місця поранень кровоточили, у автомобілі знаходилася велика сума коштів, у зв`язку з чим він не залишився на місці події, не викликав працівників поліції, яких треба було довго чекати, та поїхав за медичною допомогою. Приїхавши додому він зателефонував своєму адвокату, який порадив звернутися з заявою до поліції та зняти побої, але він цього не зробив, оскільки не хотів зв`язуватися із особою, яка мала кримінальний авторитет. Він є трейдером, у зв`язку з чим у нього інколи знаходяться великі суми коштів, вказані грошові кошти в сумі 350 тис. грн. він отримав за продаж соняшника. Він розумів, що знаходиться у громадському місці, але намірів здійснювати порушення громадського порядку у нього не було, оскільки в цей час він захищав себе та своє майно. Людей на момент перестрілки біля них не було, так як вони зайшли за ріг будинку, громадяни знаходилися лише біля магазину «АТБ» та кіосків.

Крім того 22.07.2019 року у вечірній час він знаходився в себе вдома, коли до його квартири почали вриватися працівники поліції. Протягом 5-7 хв. вони не могли відкрити двері в його квартиру, він кричав з балкону, щоб ті не ламали двері, він сам їх міг відкрити, проте останні без понятих виламали вхідні двері. Під час затримання працівники поліції його побили та зламали руку, яка і досі болить, у зв`язку з чим він знаходився на лікуванні у закладі охорони здоров`я. Коли його затримали та одягнули на руки кайданки, він лежав на підлозі в коридорі та бачив як два працівники поліції пішли до його кімнати, які, за однією з його версій, могли в цей час занести до його квартири наркотичні засоби, виявлені в подальшому під час проведення обшуку. За іншою версією вказані наркотичні засоби у коробках міг залишити двоюрідний брат його дівчини ОСОБА_6 , який протягом двох-трьох тижнів у лютому 2019 року проживав у одній з кімнат його квартирі, коли він знаходився у від`їзді. Коли він повернувся до своєї квартири, вказана особа там уже не проживала, а у шафу з того часу він не заглядав. На даний момент він ні з ОСОБА_6 , ні із дівчиною, зв`язок не підтримує та їхні координати не знає. Він спортсмен, майстер спорту з важкої атлетики, не вживає алкогольних напоїв та наркотичних засобів, не палить, раніше ніколи не притягувався до відповідальності. Коробки, які були знайдені у його шафі під час обшуку, йому не належать, їхнє походження йому не відоме. Крім того, якби він знав, що у його квартирі є наркотичні засоби, він би позбувся їх, поки працівники поліції відчиняли двері. Відеозапис, який здійснювався під час проведення обшуку у його квартирі, повністю відповідає дійсності. Близько 5 років у нього є зареєстрована зброя, яка була під час обшуку із дозвільними документами, серед якої пістолет, який був використаний для самозахисту під час нападу невідомої особи.

За переконанням сторони обвинувачення та згідно з наданими прокурором доказами вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.309 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7 , згідно з якими вона 22.07.2019 року об 11 год. 50 хв. проходила повз магазин «АТБ» по вул.Вокзальній у м.Кропивницькому, де почула 3-4 хлопки, подумавши, що це хлопавка. Проте, пройшовши далі, вона біля кіоску «Грузинська випічка» на відстані приблизно 10 метрів від себе побачила молодого невисокого чоловіка з бородою, яким є обвинувачений ОСОБА_3 . Вона не пам`ятає, чи був в той момент в його руках пістолет. Обвинувачений обурювався та кричав на іншого молодого високого чоловіка, щоб той ішов звідси. Проте, високий чоловік (в якого одна рука лежала в кишені штанів, пістолета в руках не було) стояв спокійно та слухав. У подальшому ОСОБА_3 витягнув пістолет та почав здійснювати з нього постріли в сторону високого чоловіка, який почав відходити та потім також витягнув пістолета. Почалася перестрілка, високий чоловік забіг за аптеку, за ним побіг ОСОБА_3 . Коли вони повернулися через хвилину на початкове місце, ОСОБА_3 склав зброю та побіг в сторону парковки магазину «АТБ», а інший чоловік спокійно сховав зброю та пішов у сторону п`ятиповерхового будинку та ринку. Вона відразу, побачивши конфліктну ситуацію, зателефонувала на лінію «102» та після її закінчення пішла у своїх справах. Коли поверталася назад, то на місці події вже знаходилися працівники поліції, до яких вона сама підійшла. Вони розмовляли про гільзи, які вони вилучили з місця події. Продавець з кіоску «Грузинська випічка» повідомила, що гільз було більше, проте до приїзду працівників поліції їх збирали діти.

Під час перестрілки людей поблизу було мало, лише біля входу в магазин «АТБ» та кіоску «Грузинська випічка», біля п`ятиповерхового будинку стояв автомобіль. На її думку ОСОБА_3 своїми діями порушував громадський порядок, створивши небезпеку для оточуючих, адже місце конфлікту багатолюдне. Вона сама злякалася та оцінювала ситуацію як реальну загрозу для свого життя, а зброю як справжню. Крім того ОСОБА_3 гучно розмовляв та лаявся нецензурною лайкою. Конфлікт стосувався лише двох учасників, нікого з інших громадян вони не чіпали. Склалося таке враження, що ОСОБА_3 нападав, а високий чоловік захищався від нападу, проте, вона не бачила, хто здійснив перші три-чотири постріли, а тільки чула їх, а коли спершу побачила конфлікт, то обвинувачений кричав на невідомого.

У зброї вона не розбирається, тому вказати, який саме вид зброї вони використовували вона, не може. Під час конфлікту було здійснено від 7 до 12 пострілів. Вона точно не пам`ятає, чи поцілив хтось у когось, але на комусь із учасників конфлікту вона бачила кров, криків та стонів від болю не було.

На відеозаписі з камер спостереження з магазину «АТБ» вона впізнала себе, там зафіксовано як вона викликає по телефону працівників поліції;

- показаннями свідка, який представився як ОСОБА_8 , згідно з якими відносно нього стороною обвинувачення вжито заходи безпеки та змінено анкетні дані, на підтвердження чого суду не надано жодного документу, відповідно до яких він 22.07.2019 року в обідню пору знаходився на робочому місці в магазині «АТБ» по вул.Вокзальній у м.Кропивницькому. У цей час він через вікно звернув увагу на людей, які почали зупинятися біля п`ятиповерхового будинку. Біля кіоску «Грузинська випічка» він помітив двох чоловіків, що стояли один навпроти одного з пістолетами в руках, які їх наводили один на одного. Розмову між вказаними особами він не чув, проте можна було зробити висновок, що вони лаялися. Одним серед них був обвинувачений ОСОБА_3 , якого він впізнав у судовому засіданні. Потім він почув декілька хлопків, після яких люди почали розбігатися, але чи були то постріли, він не знає. Чи здійснював будь-які постріли безпосередньо ОСОБА_3 , йому також не відомо. З чого почалася конфліктна ситуація він не бачив, після її закінчення всі розійшлися. У зброї він розбирається погано, тому сказати, які саме пістолети він бачив у невідомих йому чоловіків, він не може. Обвинуваченого ОСОБА_3 він не боїться, але інший чоловік був високим та дужим, тому він побоюється за здоров`я своїх близьких та рідних людей і просить застосувати до нього заходи безпеки;

- показаннями свідка, який представився як ОСОБА_9 , згідно з якими відносно нього стороною обвинувачення вжито заходи безпеки та змінено анкетні дані, відповідно до яких він 22.07.2019 року близько 11 год. 45 хв. знаходився на робочому місці у приміщенні магазину «АТБ» по вул.Вокзальній у м.Кропивницькому, де почув хлопки, у зв`язку з чим підійшов до вікна подивитися, що трапилося. За вікном він побачив двох чоловіків, які тримали в руках пістолети, які не є вогнепальною зброєю та направляли їх один на одного. Один з чоловіків був великої статури приблизного зросту 185-190 см у білій футболці, інший меншої статури, на зріст приблизно 170-175 см, у червоній футболці, якого він впізнає у судовому засіданні як обвинуваченого ОСОБА_3 . Біля них почали скупчуватися люди. Пролунало декілька пострілів, після чого вказані чоловіки забігли за кіоск із грузинською випічкою: чоловік у білій футболці йшов на ОСОБА_3 , який відстрілювався та ніби тікав. У подальшому ОСОБА_3 побіг далі за магазин, а інший чоловік пішов у сторону дороги. Хто першим здійснював постріли та ініціював сутичку, йому не відомо. Він не може конкретно сказати, чи були дії ОСОБА_3 пов`язані із захистом, проте таку версію виключити не може.

Поруч із місцем конфлікту знаходилося 5-6 людей, одні проходили, інші розбігалися в різні сторони, деякі зупинялися та спостерігали за розвитком подій. Робота магазину «АТБ» була порушена на 2-3 хвилини, так як всі збіглися до вікна та спостерігали за конфліктною ситуацією. Учасники конфлікту, які знаходилися один від одного на відстані 3-4 метри, цілилися один в одного (у інших людей не цілилися), проте поранень він не бачив, можливо не потрапляли в ціль, або постріли були холості.

З правоохоронними органами він не співпрацює, у розгляді справи не зацікавлений. Заходи безпеки були застосовані з його ініціативи заради своєї безпеки, так як у нього багато знайомих та можуть трапитися різні ситуації. Конкретно обвинуваченого він не боїться;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , згідно з якими 22.07.2019 року близько 12 год. він знаходився біля магазинів поруч із парковкою магазину «АТБ» по вул.Вокзальній у м.Кропивницькому та став свідком як на відстані приблизно 70 метрів двоє людей, один з яких у білій футболці, інший - у червоній, бігали один за одним, при цьому він чув звук пострілів. Чи був серед вказаних осіб обвинувачений ОСОБА_3 , він не може стверджувати, так як знаходився від них через всю парковку та не роздивився обличчя. Також йому не відомо, хто саме здійснював постріли. Він знає як звучать постріли пістолетів, але був здивований, що вони лунають посеред міста. Загалом вказане місце багатолюдне, у той момент також було досить багато громадян неподалік. Він не може сказати, що вказана конфліктна ситуація порушила громадський спокій, так як люди не розбігалися, криків та паніки не було;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно з якими вона проживає по АДРЕСА_2 , в одному під`їзді із ОСОБА_3 , з яким у неї звичайні сусідські стосунки. 22.07.2019 року вона чула якийсь гуркіт у під`їзді та подумала, що хтось із сусідів ставить двері. Через 5-10 хв. до її квартири прийшли працівники поліції, які запропонували взяти участь у проведенні слідчої дії в якості понятої, на що вона погодилася. Після цього вони пішли до квартири ОСОБА_3 , біля якої стояли чоловіки в балаклавах, вхідні двері до якої вже були вибиті. У подальшому їй та ще одному понятому пояснили, що буде проводитися слідча дія обшук квартири, в якому вони будуть брати участь у якості понятих, їм роз`яснили права, після чого вона з іншим понятим, дівчина, яку вона сприймала як слідчу, та двоє чоловіків у цивільному одязі ввійшли до квартири, працівники поліції ввімкнули камеру та почався обшук. На підлозі у квартирі лежав ОСОБА_3 у кайданках, у якого запитали, чи має він заборонені речовини. Під час обшуку з ОСОБА_3 зняли кайданки та він видав пістолет, рушницю та документи, які були вилучені. У подальшому два чоловіка у цивільному одязі почали обшук всіх кімнат по черзі, дівчина щось конспектувала, вона та інший понятий ретельно спостерігали за вказаними чоловіками та не відлучалися аж до завершення слідчої дії. Під час обшуку було виявлено коробки з-під взуття (їхню кількість вона не пам`ятає), в яких знаходилася трава невідомого їй походження, які були опечатані та вилучені. Після завершення слідчої дії вона з іншим понятим підписали протокол обшуку, з яким вони не ознайомлювалися, та пішли додому. Чому до протоколу обшуку не було внесено всіх присутніх осіб, їй не відомо. Раніше вона працювала у міграційній службі, має звання майора, її ніхто про це не запитував, але жодної зацікавленості у розгляді справи у неї немає. У зв`язку з чим проводився обшук, їй не було відомо, від дівчини вона дізналася лише те, що хтось стріляв на «Босфорі». На той момент, коли вони всі ввійшли до квартири, вона не бачила, чи знаходиться у квартирі ще хтось крім ОСОБА_3 , та чи знаходилися до початку обшуку працівники поліції у квартирі, їй не відомо. Вона не бачила, щоб будь-хто заносив вилучені коробки до квартири, але вважає, що при бажанні можна зробити все, що бажали;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно з якими він 22.07.2019 року у вечірній час знаходився у квартирі дідуся, який проживає на шостому поверсі у будинку АДРЕСА_3 . У цей час до них прийшли працівники поліції, які запросили взяти участь у слідчій дії в якості понятого, на що він погодився. Спустившись на третій поверх, він побачив вибиті двері у квартиру та працівників поліції, також була ще одна понята жінка, що проживала на п`ятому поверсі. У подальшому вони зайшли до квартири, в коридорі якої на підлозі у наручниках лежав її господар ОСОБА_3 та один з чоловіків почав обшук. Пересувалися по кімнатам вони не всі разом, дехто заходив до кімнат, дехто залишався у коридорі. У шафі в кімнаті було знайдено коробку з речовиною рослинного походження, схожу на траву, після чого їх запросили підійти ближче та показали вказану коробку, яка в подальшому була опечатана. Всього проводили обшук приблизно 5 осіб, була дівчина - слідча, жінка - експерт, працівники поліції у формі та чоловіки у цивільному одязі. Йому здавалося, що один чоловік проводив обшук, але можливо він помиляється та їх було двоє, також він не пам`ятає точну кількість працівників поліції, які були з автоматами та у балаклавах. Коли він прийшов до квартири, двері були уже вибиті та у ній знаходилися працівники поліції, тому він не може стверджувати, що останні не заносили до квартири заборонених речовин;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно з якими вона проживає по АДРЕСА_4 по сусідству із ОСОБА_3 . ЇЇ квартира знаходиться на першому поверсі, тому вона часто зустрічається із обвинуваченим ОСОБА_3 , але вона його не бачить кожного дня та знає, хто до нього може приходити в гості. Він проживав один, але останнім часом вона його бачила з дівчиною. Візуально вона знає, що у ОСОБА_3 є автомобіль, який зазвичай стоїть біля під`їзду, чи стоїть він там кожного дня, вона не може повідомити;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно з якими він проживає близько 10 років по АДРЕСА_1 , в одному під`їзді із обвинуваченим ОСОБА_3 . Він проживає на 2 поверсі, ОСОБА_3 на третьому поверсі. З обвинуваченим ОСОБА_3 у нього звичайні сусідські стосунки, вони можуть зустрітися у будинку чи у дворі раз на день, можуть раз на тиждень. З ким проживає ОСОБА_3 та чи здавав він комусь своє житло, йому не відомо. Про продаж наркотичних засобів будь-ким із квартири ОСОБА_3 чи самим ОСОБА_3 йому не відомо. При цьому через третій поверх він піднімається лише раз на тиждень, у неділю, коли йде до своєї тещі;

- показаннями свідка, який представився як ОСОБА_15 , згідно з якими відносно нього стороною обвинувачення вжито заходи безпеки та змінено анкетні дані, відповідно до яких на початку липня 2019 року він зустрівся зі знайомим обвинуваченим ОСОБА_3 , в якого запитав, чи знає він де можна купити канабіс, на що він відповів, що канабіс можна купити у нього, після цього вони пішли на АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 зайшов до квартири АДРЕСА_5 , але точно номер квартири він не пам`ятає, та виніс йому пакетик із канабісом, за який він заплатив ОСОБА_3 200 грн. з власних грошових коштів. Хто саме жив у вказаній квартирі, він не знав.

Номера мобільного телефону ОСОБА_3 у нього не було. Наступного разу вони зустрілися в десятих числах липня 2019 року та він знову придбав у ОСОБА_3 канабіс. Придбаний наркотичний засіб він не курив, але за зовнішніми ознаками, які він знає, так як вживає канабіс, він був схожий на канабіс, який він віддав працівникам правоохоронних органів, які його вилучили та запакували. Чи були при цьому поняті, чи складалися якісь документи, яким саме працівникам правоохоронних органів він віддавав наркотичний засіб, їх кількість, він не пам`ятає. При цьому наркотичний засіб у ОСОБА_3 він купив за завданням працівників поліції. Скориставшись ст.63 Конституції України він відмовився повідомляти, звідки він знає ОСОБА_3 , та чи купував він наркотичні засоби у інших осіб та як часто, вважаючи, що ОСОБА_3 може йому чимось загрожувати.

Водночас, після оголошення частини показань, наданих під час досудового розслідування, він повідомив, що дійсно за власною ініціативою придбавав у ОСОБА_3 наркотичний засіб канабіс, який вживав у себе вдома, поліцейським він нічого не віддавав, згодом самостійно повідомивши працівників поліції, що придбавав вказаний наркотичний засіб у ОСОБА_3 . Пройшло багато часу, тому він не пам`ятає на даний момент всі обставини справи;

- рапортом інспектора-чергового Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 22.07.2019 року, відповідно до якого 22.07.2019 року об 11 год. 57 хв. надійшло повідомлення на лінію «102» про конфлікт двох невідомих чоловіків біля магазину «АТБ» по вул.Вокзальній у м.Кропивницькому, під час якого останні застосували стрільбу з травматичної зброї один в одного (т.1 а.п.10);

- протоколом огляду місця події від 22.07.2019 року із фототаблицею до нього, відповідно до якого у період з 12 год. 00 хв. до 12 год. 40 хв. проведено огляд ділянки між магазином «АТБ», кіоском «Грузинська випічка» та будинком №37/16 по вул.Вокзальній у м.Кропивницькому, де було виявлено та вилучено 7 гільз та 3 гумові кулі(т.1 а.п.13-16);

- протоколом огляду предметів, згідно з яким, зокрема, оглянуто три конверти, в двох з яких по 4 гільзи, а в одному 3 гумові кулі, які вилучені під час огляду місця події 22.07.2019 року. При цьому 3 гумові кулі та 6 гільз визнано речовими доказами (т.1 а.п.97-98);

- відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «АТБ-Продукти №94» по вул.Вокзальній, 35-а у м.Кропивницькому, наданим на запит слідчого від 23.07.2019 року, який було переглянуто відповідно до протоколу огляду предмета від 23.07.2019 року та безпосередньо у судовому засіданні, відповідно до якого 22.07.2019 року об 11:57:07 в бік кіоску «Грузинська випічка» біжить худорлявий короткострижений чоловік в червоній футболці та чорних штанях, який в правій руці тримає предмет ззовні схожий на пістолет. За ним біжить чоловік кремезної тілобудови короткострижений у блакитних шортах та білій футболці, який у правій руці тримає предмет ззовні схожий на пістолет, заховавшись на декілька секунд за вказаним кіоском. Потім знову з`являється чоловік у чорних шортах, який сховав предмет ззовні схожий на пістолет до карману шортів, після чого чоловік у блакитних шортах вийшов із сторони приміщення «Аптеки», тримаючи в руці предмет ззовні схожий на пістолет, та направився за першим чоловіком; оптичний диск із відеозаписом визнано речовим доказом відповідно до постанови від 23.07.2019 року (т.1 а.п.18, 19-21);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 22.07.2019 року близько 11 год. 40 хв. здійснювала постріли в невідомого їй чоловіка з невідомої зброї біля магазину «АТБ» по вул.Воказльній у м.Кропивницькому (т.1 а.п.24-26);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнала особу на фото №4 (яке згідно з довідкою є статистичним фото, яке відношення до справи не має) другу особу по формі обличчя, яка стріляла з предмету, схожого на пістолет 22.07.2019 року (т.1 а.п.27-28);

- відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно з якими квартира АДРЕСА_6 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності (т.1 а.п.41-42);

- протоколом обшуку від 22.07.2019 року з відеозаписом до нього, який було досліджено в судовому засіданні, відповідно до якого у період з 18 год. 45 хв. по 20 год. 05 хв. у присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 старшим слідчим Кропивницького ВП ГУН в Кіровоградській області ОСОБА_16 проведено обшук домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено коробки синього та оранжевого кольору з висушеною речовиною рослинного походження зеленого кольору, коробку з таблетками (20 шт.), предмет схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 SKI 0628 з дозволом на носіння зброї ОСОБА_3 , два магазина, кожен з 8 предметами схожими на патрони, майку червоного кольору з пошкодженнями у вигляді дірок, шорти чорного кольору, посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_3 та рушницю «Target x7 Tactical», які оглянуті відповідно до протоколів огляду предметів та визнані речовими доказами. При цьому долучений відеозапис підтверджує суттєву невідповідність протоколу фактичним обставинам обшуку (т.1 а.п.45-49, 77, 96, 97, 98);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно з яким старший слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_16 22.07.2019 року о 18 год. 45 хв. на території домоволодіння по АДРЕСА_1 фактично затримала ОСОБА_3 як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, посилаючись на загальні положення п.2 ч.1 ст.208 КПК України (т.1 а.п.52-54);

- висновком експерта №681 від 25.07.2019 року, відповідно до якого речовини рослинного походження з двох картонних коробок оранжевого та синього кольору є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину відповідно становить 344,807 г та 204,185 г, тобто загальною масою 548,992 г (т.1 а.п.82-86);

- висновком експерта №680 від 31.07.2019 року, відповідно до якого в наданих на дослідженнях речовинах, що містяться в капсулах, метамфітаміну (первітину), амфетаміну, МДМА, морфіну, кодеїну, моноацетилморфіну, діацетилморфіну, трамадолу, метадону не виявлено (т.1 а.п.91-95);

- висновком експерта №215 від 24.09.2019 року, відповідно до якого наданий на дослідження предмет, вилучений у ОСОБА_3 22.07.2019 року в ході проведення обшуку по АДРЕСА_1 є гладкоствольною вогнепальною зброєю пристроєм «ГПМ» калібру 9мм Р.А., серійний номер НОМЕР_3 , виготовленим промисловим способом виробництва ДП «Форт-Ресурси» (м.Київ, Україна), призначеним для стрільби патронами калібру 9мм Р.А., спорядженими еластичними метальними снарядами «несмертельної» дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду; наданий на дослідження пристрій «ГПМ» придатний для стрільби штатними патронами калібру 9мм Р.А., спорядженими еластичними метальними снарядами «несмертельної» дії гумовими кулями; з наданих на дослідження шести гільз, вилучених 22.07.2019 року в ході проведення огляду місця події по вул.Вокзальній, 37/16 у м.Кропивницькому: чотири гільзи з маркуванням «5.56х45 21 14» та одна гільза з маркуванням «ПС9 9 мм Р.А.», стріляні з наданого на дослідження пристрою «ГПМ» калібру 9 мм Р.А., серійний номер НОМЕР_3 ; одна гільза з маркуванням «SOBR 9мм Р.А.», стріляна не з наданого на дослідження пристрою «ГПМ» калібру 9мм Р.А., серійний номер НОМЕР_3 , а з іншого екземпляру зброї, калібру 9мм Р.А. (т.2 а.п.50-58).

Дослідивши під час судового розгляду усі без виключення надані сторонами докази, оцінюючи вказані докази відповідно до положень ст.94 КПК України кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст.309, ч.4 ст.296 КК України недоведеним належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами і виходить з таких мотивів.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (п.2 ч.1).

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Так, відповідно до обвинувального акту 22.07.2019 року у громадському місці поруч із магазином та багатоповерховим будинком ОСОБА_3 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

За змістом висунутого обвинувачення обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яка надає діям, які з об`єктивної сторони становлять грубе порушення громадського порядку із застосування предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, є мотив їх вчинення, який у обвинуваченні вказаний як: явна неповага до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю. Водночас стороною обвинувачення не доведено перед судом поза розумним сумнівом те, що мотивом застосування травматичного пістолету обвинуваченим у громадському місці, була явна неповага до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, що виключає в діях обвинуваченого склад злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

При цьому, суд виходить з того, що обставини події, під час якої дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України, у обвинуваченні встановлено та викладено неповно, без зазначення істотних обставин, які спростовують версію, висунуту стороною обвинувачення.

Так, згідно з доводами сторони захисту, показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , зміст яких наведено раніше детально, між ним та не встановленим досудовим розслідуванням чоловіком виник конфлікт, під час якого останній наніс йому удар рукою в область життєво важливого органу голови. Після цього невідомий дістав пістолет, із якого здійснив п`ять пострілів в нього, два з яких потрапило в його руку та спину. Оскільки у його автомобілі перебувала значна сума коштів, він оцінив вказану ситуацію як загрозу для свого життя, здоров`я та майна, маючи намір уникнути конфлікту, він почав тікати в сторону свого автомобіля та діючи в стані необхідної оборони, також витягнув травматичний пістолет, який здійснює постріли резиновими кулями, дозвіл на який він мав, здійснивши з метою самозахисту декілька пострілів лише в нападника і залишивши місце події. Також невідомий мав фізичну перевагу перед ним.

Відповідно до ст.ст.84, 95 КПК України показання обвинуваченого, які безпосередньо сприймав суд, є процесуальним джерелом доказів, тобто на виконання положень ст.94 КПК України підлягають оцінці з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи показання обвинуваченого щодо обставин виниклого конфлікту із невстановленою особою, до моменту застосування зброї, а також наявності у обвинуваченого значної суми коштів в автомобілі, зважаючи на те, що стороною обвинувачення не надано з вказаного приводу суду жодного доказу, суд не вбачає жодних підстав ставити їх під сумнів та бере їх до уваги, оскільки вони узгоджуються із іншими доказами, які підтверджують обставини події.

Показання обвинуваченого є послідовними протягом усього кримінального провадження, на що насамперед вказує відеозапис обшуку за місцем його проживання в день події, коли він після застосування поліцейськими сили та проникнення до його житла, незважаючи на стресовий стан без присутності захисника вказав на медичні пов`язки в області руки та спини, які, як він вказує, були накладені у зв`язку із пострілами вчиненими іншим чоловіком, також ОСОБА_3 одразу під час затримання вказує на ушкодження, яке спричинив йому невідомий нанісши удар в область голови (00:16:54 файл MOV002). Також, вказаний відеозапис містить ушкодження у виді отворів, наявні на футболці обвинуваченого, на які той одразу вказав як наслідок здійснення пострілів в його бік невстановленим чоловіком з пістолету «Флобер» (00:02:24 файл MOV003), який є револьвером.

Крім того, оцінюючи показання обвинуваченого щодо обставин самозахисту від дій невстановленої особи, суд також їх вважає достовірними та бере їх до уваги, оскільки вони повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_9 , який підтвердив те, що ОСОБА_3 під час події тікав від обвинуваченого, а також долученим відеозаписом.

При цьому відеозапис, який містить значну частину події, безумовно підтверджує показання обвинуваченого, згідно з якими чоловік, який має значну фізичну перевагу над обвинуваченим, з предметом, схожим на пістолет, йде в напрямку обвинуваченого, який з предметом, схожим на пістолет, тікає від цього чоловіка (т.1 а.п.20).

З показаннями обвинуваченого також узгоджуються показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , які повністю не бачили обставин події, яка сталася між обвинуваченим та невстановленою особою, але підтвердили, що чули звуки, схожі на постріли.

Таким чином фактично на обґрунтування мотивів застосування обвинуваченим травматичного пістолету в громадському місці, які полягають у явній неповазі до суспільства та супроводжувалися особливою зухвалістю зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності, суду стороною обвинувачення надано показання свідка ОСОБА_7 та протокол огляду місця події, оцінюючи які суд приходить до висновку, що вони не містять достатніх та достовірних відомостей про мотив вчинення злочину, який зазначено в обвинуваченні.

При цьому, на переконання суду, показання свідка ОСОБА_7 про те, що саме ОСОБА_3 нападав на невідому особу та біг за нею, крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 спростовуються об`єктивним доказом, на який не впливають суб`єктивні якості (сприйняття та запам`ятовування події в умовах складної нестандартної ситуації, а також її відтворення), яким є відеозапис події, який безумовно вказує на те, що саме ОСОБА_3 тікав від нападника, а не навпаки. Тому показання ОСОБА_7 у вказаній частині не беруться судом до уваги як достовірні, оскільки вони спростовані та поставлені під розумний сумнів сукупністю досліджених доказів, які згідно з вимогами ст.62 Конституції України тлумачаться судом на користь обвинуваченої особи.

Також суд не бере до уваги та визнає недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 22.07.2019 року близько 11 год. 40 хв. здійснювала постріли в невідомого їй чоловіка з невідомої зброї біля магазину «АТБ» по вул.Воказльній у м.Кропивницькому (т.1 а.п.24-26), оскільки при отриманні вказаного доказу грубо порушено вимоги ч.2 ст.228 КПК України та порядок проведення вказаної слідчої дії. Так, серед пред`явлених на фотознімках осіб ОСОБА_3 був єдиною особою з бородою, тобто мав різкі відмінності у зовнішності поряд з іншими особами, які були зображені на фотознімках без бороди.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2019 року ОСОБА_7 впізнала особу, зображену на фотографії №4 як ту, що 22.07.2019 року стріляла з предмету схожого на пістолет (т.1 а.п.27), хоча згідно з долученою довідкою слідчого це статистичне фото особи, яка не має відношення до справи (а.с.28). Таким чином показання та твердження свідка ОСОБА_7 поставлені під розумний сумнів не тільки стороною захисту, а й згідно з долученими стороною обвинувачення документами, які суперечать цим показанням.

Крім того, твердження сторони обвинувачення щодо кількості гільз, вилучених під час огляду місця події, більшість з яких згідно з висновком експерта стріляні з травматичного пістолету, який належить ОСОБА_3 не спростовують тверджень сторони захисту про те, що під час нападу невідома особа використовувала зброю, якою є травматичний револьвер, який за технічними характеристиками після пострілу гумовими кулями не розкидає гільзи, а залишає їх, тому вони і не були виявлені в значній кількості на місці події. Такі пояснення ОСОБА_3 є послідовними протягом провадження по справі із самого початку та надавалися навіть у стресовій ситуації під час обшуку за місцем проживання та затримання ОСОБА_3 , що підтверджується долученим відеозаписом. При цьому, невідомий чоловік та використана ним зброя стороною обвинувачення не встановлені, як і не виділялися матеріали справи стосовної нього в окреме провадження. Таким чином на переконання суду, із врахуванням встановлених обставин, зважаючи на наявний відеозапис події, який безсумнівно вказує про тривале наведення невідомим зброї в бік обвинуваченого, суд вважає, що такі твердження сторони обвинувачення про мотиви вчинення злочину є лише припущенням, поставленим під обґрунтований сумнів стороною захисту, у зв`язку із чим воно не може бути взятим до уваги судом.

Інші, наведені судом докази, надані стороною обвинувачення, не містять жодних відомостей для доведення мотивів вчинення дій, зазначених в обвинуваченні, які кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого, які у сукупності з раніше взятими до уваги судом доказами знайшли своє об`єктивне підтвердження та не спростовані стороною обвинувачення, суд вважає встановленим те, що 22.07.2019 року приблизно об 11 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в громадському місці, вказаному в обвинуваченні, зазнав з боку невідомої особи суспільно небезпечного посягання на своє життя та здоров`я, під час якого було використано травматичний пістолет. Захищаючи вказані свої охоронювані законом права та інтереси, у тому числі майнові, обвинувачений застосував виключно стосовно невідомої особи належний йому травматичний пістолет для заподіяння шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

При цьому, суд виходить з того, що:

- застосування невідомим фізичної сили та травматичної зброї стосовно обвинуваченого було раптовим, що підтверджується показаннями обвинуваченого, які не спростовані;

- невідома особа вчиняла агресивні наступальні дії стосовно обвинуваченого, наводячи на нього травматичний пістолет і здійснюючи постріли в нього, що крім раніше вказаних доказів, безумовно доводить долучений відеозапис, а також речовий доказ майка обвинуваченого з дірками, яку зафіксовано відеозаписом під час обшуку, на що вказує сам обвинувачений;

- обвинувачений здійснював постріли та наводив пістолет тільки в бік невідомого та тільки тоді, коли той переслідував його та здійснював постріли в його бік, що безумовно вбачається з долученого відеозапису;

- ОСОБА_3 намагався уникнути конфлікту, тікаючи від невідомого, який мав значну фізичну перевагу над обвинуваченим;

- саме обвинувачений під час конфлікту тікав з місця події, а не інша невстановлена особа тікала;

- зброя обвинуваченим застосовувалася лише для захисту прав та інтересів під час суспільно небезпечного діяння невідомого, оскільки її застосування було одразу припинено після того, як було припинено протиправні дії невідомого із застосуванням зброї.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з того, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Наведені висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі №288/1158/16-к.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого, пов`язаної із застосуванням пострілів з травматичної зброї в громадському місці, свідчать про те, що вона була зумовлена агресивними діями невідомого чоловіка, раптовим конфліктом, який переріс у посягання невідомого на обвинуваченого із застосуванням пострілів з травматичної зброї, прагненням обвинуваченого захиститися, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Відтак, зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК України.

При цьому суд враховує те, що згідно з положеннями ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Положеннями ч.2 ст.36 КК України визначено, що кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

У частині 3 ст.36 КК України, передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.36 КК України не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Призначенням зареєстрованого за обвинуваченим травматичного пістолету є насамперед самооборона. Таким чином, із врахуванням того, що невідома особа здійснювала напад на обвинуваченого будучи озброєною, дії обвинуваченого, пов`язані із вчиненням пострілів із вказаного пістолету з метою самооборони, захисту і відвернення нападу невідомого чоловіка, згідно з вимогами ч.5 ст.36 КК України не перевищують меж необхідної оборони.

Також під час судового розгляду не встановлено підстав та суду не надано доказів вчинення обвинуваченим злочинів, визначених ст.ст.118, 124 КК України, враховуючи те, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року в справі «Кобець проти України» визначено, що доведення «поза розумним сумнівом» має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.

Положеннями ст.84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Кожен доказ, яким суд обґрунтовує своє рішення, має бути належним та допустимим.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як зазначено раніше судом, стороною обвинувачення не доведено перед судом усі обов`язкові ознаки складу злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, які вказані у висунутому обвинуваченні, в діях обвинуваченого під час застосування травматичного пістолету в громадському місці, а саме мотив явну неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, та, як наслідок обставини, викладені у обвинуваченні, пов`язані із цим, оскільки ОСОБА_3 під час події діяв у стані необхідної оборони.

Зважаючи на усе раніше викладене, суд вважає висунуте обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає за необхідне ухвалити за цим обвинуваченням виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Крім цього, надаючи оцінку доказам сторони обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України, суд враховує те, що обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, насамперед обґрунтовується протоколом обшуку місця проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 від 22.07.2019 року, згідно з яким з місця проживання обвинуваченого вилучено наркотичні засоби у великих розмірах.

Водночас, надаючи оцінку вказаному доказу, суд вважає, що наявна низка прямо визначених законодавством підстав, які вказують про недопустимість проведеного обшуку та протоколу як доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Так, згідно з п.6 ч.1 ст.7, ст.13 КПК України однією з засад кримінального провадження визначено недоторканність житла чи іншого володіння особи, згідно з якою не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Згідно з ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено судом з відеозапису обшуку місця проживання ОСОБА_3 від 22.07.2019 року, слідчим усно вказано підставою до проведення обшуку безпосереднє переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину. При цьому протокол обшуку взагалі не містить посилання на будь-які підстави проведення обшуку без ухвали слідчого судді. Надалі з матеріалів провадження вбачається, що 23.07.2019 року слідчий звернувся із клопотанням до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда, в якому просив надати дозвіл на проведення вже проведеного обшуку з метою відшукання і вилучення: знаряддя вчинення злочину, вогнепальної зброї, патронів, магазинів до зброї, дозволів на зброю, одягу, який зберіг пошкодження у вигляді отворів, належного ОСОБА_3 , наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, прекурсорів, які використовувались з метою реалізації злочинних дій та які можуть бути використані як докази. В обґрунтування клопотання слідчий послався на результати вже проведеного обшуку, на затримання ОСОБА_3 за місцем проведення обшуку, причетність ОСОБА_3 до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та повністю навів положення ч.3 ст.233 КПК України.

Вказане клопотання задоволено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2019 року, в якій підтверджено доводи, зазначені в клопотанні та зазначено про наявність підстав, передбачених ч.3 ст.233 КПК України.

Як раніше зазначено судом, встановлено те, що стороною обвинувачення не доведено того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у зв`язку із розслідуванням якого проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 без ухвали слідчого судді з посиланням на положення ч.3 ст.233 КПК України, зокрема, як вказала слідча під час обшуку у зв`язку із переслідуванням ОСОБА_3 , який вчинив це правопорушення. При цьому з безпосередньо досліджених під час судового розгляду доказів безумовно встановлено, що ОСОБА_3 після події, яка відбулася об 11 год. 50 хв. та була кваліфікована за ч.4 ст.296 КК України, до 18 год. 45 хв. часу проведення обшуку, поліцейські та будь-хто не переслідував, будь-які відомості у матеріалах кримінального провадження про необхідність врятування життя людей та майна як підставу обшуку відсутні та не наведені.

Таким чином суд вирішує питання визнання допустимими доказами результатів невідкладного обшуку, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді після його проведення, яка, в свою чергу, ґрунтується на твердженнях про вчинення злочину, переслідування ОСОБА_3 після його вчинення та інших, які не знайшли свого підтвердження згідно з доказами, дослідженими безпосередньо судом під час судового розгляду.

При вирішенні вказаного питання суд враховує правові позиції, викладені у в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 року в справі №754/12820/15-к, відповідно до яких з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п.41).

Так, відповідно до статті 94 КПК України суд, який розглядає обвинувачення по суті, зобов`язаний оцінити кожен доказ, серед іншого, й з точки зору його допустимості. Якщо сторони ставлять під сумнів, що обставини, за яких доказ було отримано, відповідають вимогам закону, суд зобов`язаний переконатися, чи не порушені правила його допустимості, у тому числі, чи дотримана належна процедура та гарантії, надані учасникам процесу. Законодавець наділяє суд, що встановлює факти, широкими повноваженнями при дослідженні та оцінці доказів, визначаючи у частині 2 статті 94 КПК України, що жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.

Таким чином, докази та/або інформація, що стали підставами для надання слідчим суддею дозволу на проведення слідчих дій, не виключаються законодавцем із числа тих обставин, які має дослідити суд під час оцінки доказів, оскільки ці обставини можуть мати важливе, - іноді вирішальне - значення для допустимості доказів.

Якщо визнати, що суд не вправі досліджувати ці обставини, це призвело б до ситуації, що докази, отримані на підставі ухвали слідчого судді, наперед вважалися б допустимими, що суперечить засаді, втіленій у частині 2 статті 94 КПК України.

Більше того, розгляд питання про надання дозволу на проведення обшуку відбувається без сторони захисту, яка під час досудового розслідування не може оспорити обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Така можливість з`являється у сторони захисту лише під час розгляду в суді обвинувачення по суті. Тому позбавлення сторони захисту можливості на цій стадії процесу поставити під сумнів докази, отримані на підставі ухвали слідчого судді, що ґрунтується на недопустимих доказах, призведе до істотного порушення рівності сторін у процесі, що суперечитиме частині 2 статті 22 КПК України та частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Таким чином суд обмежується лише питанням оцінки допустимості результатів слідчих дій, здійснених за дозволом слідчого судді, наданим, як з`ясувалося згодом, на підставі тверджень та інформації, яка не знайшла свого підтвердження, і не вважає за можливе висловлюватися в цьому провадженні щодо будь-яких аспектів законності ухвали слідчого судді на час її постановлення, враховуючи те, що на момент її постановлення будь-які докази стороною захисту не подавалися.

З фактичних обставин, встановлених судом шляхом оцінки сукупності доказів у справі, з моменту вчинення дій, вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 , які кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України (11:50) до моменту проведення обшуку (18:45) сплинуло 6 годин 55 хвилин. Згідно з показаннями обвинуваченого, які не спростовані, протягом вказаного часу він звертався за медичною допомогою, перебував вдома, нічого не приховував та його ніхто не переслідував. Навіть у самому обвинуваченні викладено, що ОСОБА_3 «з місця події втік у невідомому напрямку», що виключає його переслідування, а суд зобов`язаний розглянути провадження у межах висунутого обвинувачення.

Таким чином під час судового розгляду стороною захисту оспорено та надано докази на спростування обставин, які визначаються у ч.3 ст.233 КПК України на обґрунтування підстав увійти до житла без ухвали слідчого судді. Належних, достатніх, допустимих доказів існування обставин, передбачених ч.3 ст.233 КПК України, стороною обвинувачення не надано та вони у матеріалах кримінального провадження відсутні. Твердження сторони захисту не спростовано, а тому суд вважає недопустимими відомості, отриманні під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого 22.07.2019 року.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи виконується слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

Положеннями ч.1 ст.223 КПК України визначено, що слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Відповідно до ч.7 ст.223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Згідно з ч.10 ст.236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Згідно з ч.2 ст.104 КПК України у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Також у ст.236 КПК України передбачено, що про проведений обшук складається протокол.

Положенням ст.104 КПК України, передбачено, що:

- протокол, зокрема, складається з: 1) вступної частини, яка (серед іншого) повинна містити відомості про: особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); 2) описової частини, яка (серед іншого) повинна містити відомості про: послідовність дій; 3) заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії (частина 3);

- перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу (частина 4);

- зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії (частина 5);

- якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу. Факт відмови особи від підписання протоколу, а також факт надання письмових пояснень особи щодо причин такої відмови засвідчується підписом її захисника (законного представника), а у разі його відсутності понятих (частина 6).

Відповідно до ч.6 ст.107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Долучений до матеріалів кримінального провадження відеозапис обшуку житла ОСОБА_3 від 22.07.2019 року підтверджує те, що не менше чотирьох працівників поліції у спецодязі з прикритими обличчями зламують двері до квартири ОСОБА_3 та жіночий голос, схожий на голос слідчого, запитує «А понятих?» (00:00:12 файл MOV002), у подальшому зафіксовано присутність слідчого при цьому та інших чотирьох осіб у цивільному одязі. Після вибиття дверей четверо поліцейських у спецодязі заходять до квартири ОСОБА_3 , де затримують останнього, поваливши на підлогу в напрямку до проходу в кухонну кімнату, де продовжують застосовувати до нього заходи фізичного впливу без роз`яснення будь-яких обставин події, процесуального статусу, прав та обов`язків ОСОБА_3 .

У цей час інші двоє осіб у цивільному одязі, особа, яка здійснює відеозйомку, слідчий заходять до квартири. У той час як до ОСОБА_3 застосовується фізична сила, він фізично позбавлений можливості спостерігати за діями поліцейських, оскільки повалений на підлогу в місці, з якого це робити неможливо у напрямку кухонної кімнати, дві особи у цивільному одязі, один поліцейський у спеціальному одязі проникають до всіх кімнат квартири, у тому числі ванної та туалету із невідомою метою, одночасно на декілька секунд відеозапис направляється у бік дверей або стіни, фіксуючи тільки вказані об`єкти, що не дає змоги зафіксувати, що взагалі відбувалося у ці моменти.

Фактично протягом більше двох хвилин низка поліцейських перебуває у всіх приміщеннях квартири, незважаючи навіть на зауваження ОСОБА_3 про те, що вони там роблять (період з 00:03:22 - файл MOV002), після чого слідча робить пошепки зауваження, щоб вони вийшли звідти, звертаючись до однієї із осіб на ім`я ОСОБА_17 (00:05:31 файл MOV002). Також протягом вказаного періоду зі слів присутніх звучить фраза про «траву» (00:05:23 файл MOV002).

Загалом відеозаписом постійно не фіксується увесь простір дверного проходу до квартири.

На неодноразові запитання ОСОБА_3 до поліцейських про те, що відбувається, ні слідчий, ні інші присутні нічого не повідомляють, вимагаючи, у більшості випадків нецензурною лайкою, щоб він замовкнув. Лише після більше 5 хвилин перебування поліцейських у квартирі до слідчої звертається невідомий чоловік і каже, що зараз вже спускаються, на що слідча пересвідчується чи двоє (з 00:07:42 до 00:07:47 файл MOV002), що із врахуванням обставин вказує про запрошення двох понятих, які на місці події відсутні.

Лише після майже 13 хвилин вказаних подій слідча ОСОБА_16 повідомляє, що проводиться невідкладна слідча дія обшук у порядку ч.3 ст.233 КПК України у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (файл MOV002 з 00:12:57). Також слідча вказує, що обшук розпочато о 18 год. 45 хв. та проводиться за участю експерта Дробенко Діни, працівників «Беркута» та «карного розшуку Кропивницького відділу поліції», без зазначення конкретних осіб та їх кількості, роз`яснення їх прав та обов`язків. Надалі зазначено, що в обшуку беруть участь поняті, які представляються, яким роз`яснено їх права та ОСОБА_3 , якому роз`яснено право видати добровільно заборонені речі, предмети, заборонені в обігу, а також «право на захист».

Подальший відеозапис вказує на те, що фактично під час початку обшуку поліцейські не здійснювали пошук речей, які їх цікавили, а одразу вказали на місця, де вони знаходилися, де вилучили їх. Безпосередньо обшук та виявлення речей проводили два чоловіка у цивільному одязі, які перед тим, як були запрошені поняті, проникли до квартири обвинуваченого за участю слідчого і перебували в тих приміщеннях, де було виявлено предмети, які надалі згідно з висновками експерта визнані наркотичними засобами. Вказані чоловіки не вказані учасниками слідчої дії під час проведення обшуку в протоколі обшуку від 22.07.2019 року, їм не роз`яснювалися їх права та обов`язки і процесуальний статус під час проведення слідчої дії не визначено. Також вказаних осіб відповідно не ідентифіковано і не визначено, їх права і процесуальний статус не відомі, а згідно з долученим відеозаписом, він на своєму початку містить звернення до цих осіб слідчої, одного із яких звати ОСОБА_17 , із зауваженням про те, що вона просить їх вийти із квартири обвинуваченого.

Подальший обшук відбувається в такий спосіб, що речовини, які визнані наркотичними засобами, будучи не запакованими у відкритому вигляді залишаються в кімнаті із поліцейською, яка не вказана у протоколі обшуку, а інші поліцейські та особи в цивільному одязі з ОСОБА_3 продовжують обшук в інших приміщеннях. Після повернення до вказаної кімнати встановлено, що поліцейська, яка не вказана у протоколі обшуку, права та обов`язки якій не роз`яснено, вчиняла дії, пов`язані із змішуванням вмісту речовин рослинного походження і виявлених предметів в одні ємності без понятих та учасників обшуку, зазначених у протоколі.

При цьому, згідно з протоколом обшуку, долученим до справи, під час його проведення були присутні тільки слідча ОСОБА_16 та двоє понятих (т.1 а.п.45-48).

Таким чином, надаючи правову оцінку діям, які були вчинені стороною обвинувачення під час обшуку в житлі ОСОБА_3 (т.1 а.п.45-48), суд робить висновки про те, що протокол обшуку не відповідає фактичним обставинам, оскільки:

1) фактичний обшук шляхом проникнення до житла ОСОБА_3 розпочався без понятих, яких не запросили, у той час коли поліцейські зайшли до житла обвинуваченого, зламавши двері до його квартири, затримали обвинуваченого, проникли до всіх її приміщень без понятих та пояснення будь-яких підстав вчинення таких дій;

2) понятих було запрошено лише після того, як поліцейські та сторонні особи, які брали участь в слідчий дії, які не вказані і відомі слідчій, мали можливість відвідати і певний проміжок часу безконтрольно перебувати в усіх приміщеннях квартири;

3) обшук, виявлення речовин, які визнані наркотичними засобами, проводилися особами, які перебували у цивільному одязі, правовий статус яких не визначено, які не вказані, та протокол не підписували;

4) під час обшуку була присутня низка осіб, які не вказані в протоколі (особи в цивільному одязі, двоє осіб в поліцейській формі без прикриття облич, особа, яка проводила його відеофіксацію), саме які, а не слідча, виявляли і упаковували речовини, які у подальшому були визнані наркотичним засобом та предметом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Відтак суд констатує наступні порушення під час складання протоколу та проведення обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_3 :

- у порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України проникнення та обшук житла ОСОБА_3 поліцейськими з особами, які не встановлені та одягнені у цивільний одяг, були розпочаті та протягом тривалого часу відбувалися без участі понятих, у той час як ОСОБА_3 , повалений на підлогу, не міг спостерігати за діями поліцейських, які без будь-якого контролю і фіксування відеозаписом пересувалися по усім приміщенням квартири обвинуваченого, де надалі також було виявлено наркотичні засоби;

- фактичний обшук, тобто пошук речей в квартирі обвинуваченого, їх зібрання, опечатування та вилучення, в порушення вимог ч.1 ст.236 КПК України проводився не слідчим, а іншими особами, які суду не відомі та не зазначені у протоколі обшуку, більшість з яких проникли до квартири обвинуваченого без понятих і одразу після запрошення понятих і початку обшуку вказали на речі, які відшукали без будь-якого пошуку;

- протокол обшуку не відповідає вимогам ст.104 КПК України, оскільки в ньому: не відображено всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії, їх прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання, також в нього не вказано ОСОБА_3 (п.1 ч.3); не містить усієї послідовності дій підстав зламу дверей, проникнення до житла тобто початку обшуку (п.2 ч.3); усім учасникам процесуальної дії, які не вказані в протоколі та брали активну участь в обшуку, він не наданий на ознайомлення, для надання зауважень, доповнень і підпису, у тому числі безпосередньо ОСОБА_3 (частини 3, 4, 5).

Враховуючи раніше наведені встановлені обставини проведення обшуку житла ОСОБА_3 , суд вважає, що вказаний обшук був проведений із суттєвими порушеннями порядку, який визначений КПК України, а протокол про його результати не відповідає фактичним обставинам його проведення.

Крім того, відсутність понятих на початку обшуку та проникнення до житла із врахуванням показань ОСОБА_3 , враховуючи безумовну обізнаність поліцейських щодо необхідності наявності понятих під час обшуку, висловлені поліцейськими фрази, які наведено раніше (щодо «трави», відсутності понятих), ставлять під обґрунтований сумнів достовірність результатів слідчої дії. Фіксування обшуку на його початку, а також під час його проведення (коли поліцейська залишилися в кімнаті без понятих та здійснювала змішування в коробки вилучених речовин) відбувалося в такий спосіб, що за переконанням суду не виключає версію, висунуту стороною захисту. На початку слідчої дії камера поверталася у різні боки, дії поліцейських, які перебували в квартирі без понятих у різних кімнатах, не фіксувалися.

При цьому жодні сліди ОСОБА_3 (біологічні, відбитки пальців тощо) на вилучених наркотичних засобах або їх пакуваннях не виявлялися, а будь-які свідки придбання та зберігання вилучених з квартири наркотичних засобів обвинуваченим відсутні, сам обвинувачений категорично заперечує вказане.

Положеннями ст.86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на раніше викладене, суд визнає протокол обшуку від 22.07.2019 року (т.1 а.п.45-48) недопустимим доказом, оскільки обшук проведений з грубим порушенням порядку, визначеного КПК України, а протокол про його результати є недостовірним.

Крім всього, суд враховує те, що з моменту початку обшуку ОСОБА_3 був затриманою особою поліцейськими без роз`яснення будь-яких підстав цього, які визначені ч.1 ст.208 КПК України.

При цьому суд також враховує, що під час обшуку було грубо порушено право на захист ОСОБА_3 , оскільки згідно з долученим відеозаписом обшуку порушено вимоги ч.4 ст.208 КПК України, так як особи, які здійснили затримання обвинуваченого та надалі проводили обшук, негайно не повідомили затриманому зрозумілою для нього мовою: підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, не роз`яснили право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені КПК України, які зокрема випливають з положень ст.42 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими. Оскільки суд визнає протокол обшуку житла ОСОБА_3 недопустимим доказом, під час якого вилучені речовини, які згідно з висновком експерта №681 від 25.07.2019 року визнані особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом загальною масою 548,992 г (т.1 а.п.82-86), суд із врахуванням прямих положень ч.5 ст.101 КПК України визнає вказаний висновок експерта недопустимим доказом. При цьому вказаний висновок експерта, із врахуванням раніше встановлених судом обставин та показань обвинуваченого щодо можливого походження наркотичних засобів від поліцейських або іншої сторонньої особи, яка проживала у обвинуваченого, як і інші докази у справі, не спростовують зазначених показань обвинуваченого, на спростування яких стороною обвинувачення не надано належних, достатніх і достовірних доказів.

Показання свідка, який представився як ОСОБА_15 , справжні анкетні відомості якого не відомі та укриті від суду, також не містять конкретних обставин щодо придбання та зберігання обвинуваченим наркотичних засобів, про які вказано саме в обвинуваченні, тому не беруться судом до уваги на їх доведення, як такі, що не стосуються цього кримінального провадження та є неналежними. При цьому суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_18 як такі, що суперечливі навіть під час допиту в суді, під час якого свідок як заперечував, так і одночасно підтверджував купівлю наркотичних засобів у ОСОБА_3 за завданням поліцейських. Показання свідка поставлені під сумнів показаннями обвинуваченого, не містять жодного об`єктивного підтвердження та конкретних відомостей щодо обставин події, його особу неможливо перевірити, як і з`ясувати характер стосунків з обвинуваченим (у зв`язку із вжитими стороною обвинувачення заходами безпеки), тому такі показання не беруться до уваги судом.

Інших будь-яких допустимих і достовірних доказів придбання та зберігання наркотичних засобів обвинуваченим суду не надано. Обвинувачений у своїх показаннях заперечив належність йому вилученого наркотичного засобу, вказавши про інші можливі обставини потрапляння останнього до його житла, які не спростовані стороною обвинувачення.

Враховуючи те, що у суді не доведено факт належності ОСОБА_3 вилученого наркотичного засобу за місцем його проживання, тому і не доведено обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні цього наркотичного засобу без мети збуту обвинуваченим. Більше того, обвинувачення у частині незаконного придбання наркотичного засобу із врахуванням раніше викладених обставин, не містить жодних конкретних тверджень щодо місця та часу вчинення відповідних дій, на його обґрунтування не надано жодного доказу, тому воно також визнається судом недоведеним.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Висунуте обвинувачення не містить відомостей про те, за яких саме навіть приблизних обставин (у які роки або приблизні періоди, місця, регіони) ОСОБА_3 був придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс без мети збуту, а також в яких обсягах (вагою), також не доведено поза розумним сумнівом допустимими, достовірними доказами те, що наркотичний засіб, який вказано у обвинуваченні, зберігався ОСОБА_3 без мети збуту.

За вказаних обставин аналіз наданих суду доказів вказує на недоведення того, що обвинувачений ОСОБА_3 здійснив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, вказаних в обвинуваченні, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України. Відтак, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає за необхідне ухвалити за цим епізодом обвинувачення виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Таким чином висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч.4 ст.296, ч.2 ст.309 КК України не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає за необхідне ухвалити за цим обвинуваченням виправдувальний вирок з раніше викладених підстав.

Оскільки суд ухвалює виправдувальний вирок, ризиків, передбачених ст.177 КПК України не встановлено, тому запобіжний захід підлягає скасуванню, враховуючи положення ч.11 ст.182 КПК України, якими передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, суд вважає за необхідне скасувати застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід та повернути заставу заставодавцю.

Зважаючи на ухвалення виправдувального вироку відповідно до ст.124 КПК України підстави до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.296 КК України визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з недоведенням наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з недоведенням вчинення ним цього кримінального правопорушення.

Скасувати застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави та заставу в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, внесену ОСОБА_19 за ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні на спеціальний рахунок ТУ ДСА України у Кіровоградській області №2505 (код отримувача 26241445, банк отримувача ДКСУ місто Київ, МФО 820172), згідно з квитанцією №0.0..1 від 25.07.2019 року АТ КБ «ПриватБанк», повернути заставодавцю ОСОБА_19 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Речові докази:

- оптичний диск (т.1 а.п.20) зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- дві картонні коробки з наркотичним засобом канабісом та 20 таблеток, в яких не виявлено наркотичний засіб (т.1 а.п.96), гумові кулі, металеві гільзи (т.1 а.п.98) знищити;

- травматичний пістолет ПМ НОМЕР_1 калібру 9 мм маркування НОМЕР_2 з двома магазинами з патронами та посвідченням-дозволом до нього на ім`я ОСОБА_3 , рушницю Target X7 Tactical з дозволом на її носіння на ім`я ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3 .

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1