Справа № 544/558/20
№ пров.1-кп/544/98/2020
Номер рядка звіту 21
В И Р О К
іменем України

11 червня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000176 від 13.05.2020, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Великобагачанського району Полтавської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна середня, утриманців не має, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

10 травня 2020 року близько 05 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до квартири своєї знайомої ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 розпочав суперечку з ОСОБА_5 , під час якої останній передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс три удари рукою зігнутою в кулак в область обличчя ОСОБА_5 після чого наніс ще удар у ліве передпліччя. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 103 від 22.05.2020, на тілі ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої навколо очно-вилицево-щічної ділянки обличчя, гематоми правої навколо очно-вилицевої ділянки, гематоми спинки носу з переломом кісток носу, гематоми лівого передпліччя, котрі за ступенем тяжкості відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор та потерпіла не заперечували проти такого порядку розгляду справи, про що потерпілою на підготовчому судовому засіданні подано заяву, і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла на час розгляду кримінального провадження претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не мала.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин, як вказано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, як, умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, по місцю проживання характеризується добре.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить Висновок № 111 від 10.05.2020.

На переконання суду, з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені рівня ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, висновок викладений у досудовій доповіді органу пробації, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд уважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

Суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1