Справа № 539/3475/19
Провадження № 1-кп/539/396/2019
ВИРОК
іменем України
20 грудня 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
07.06.2019 року приблизно о 16 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік відділення «Нова Пошта» №4, що по вул.Монастирській в м.Лубни Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс два удари правою та лівою руками, зігнутими у кулак в область обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми навколо правого ока, травматичного сколу коронки першого зуба на верхній щелепі зліва, що, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №109 від 12.07.2019 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правової кваліфікацією Пояснив, що дійсно, 07.06.2019 року вдарив два рази в обличчя ОСОБА_5 на ґрунті того, що той словесно образив його цивільну дружину.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим йому злочином, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують його.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 07.06.2019 року обвинувачений завдав йому тілесних ушкоджень. При цьому категорично заперечував щодо того, що він спровокував конфлікт. Того дня із співмешканкою обвинуваченого він навіть не розмовляв.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді Лубенського МРВ пробації філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області від 18.10.2019 року ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення середній.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений злочин є злочином невеликої тяжкості. Суд враховує також особу винного, який характеризується позитивно, згідно медичної довідки у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
07.10.2019 року потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду у сумі 2200 грн. заподіяну злочином, 3868 грн. 25 коп. вартість придбаних медичних препаратів та медичних обстежень, та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. заподіяну ушкодженням здоров`я.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Згідно положень ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
З положень ч.ч.1,2 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина його є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження матеріальні збитки у сумі 2200 грн., які просить стягнути позивач ОСОБА_5 документально не підтверджені, позивачем не надано жодного доказу того, що обвинуваченим ОСОБА_3 приведено у стан непридатний для подальшого використання його майка та шкіряні сандалі, а також розбито мобільний телефон, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Кошти у сумі 3868 грн. 25 коп. за придбання медичних препаратів та медичних обстежень, які позивач ОСОБА_5 просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 , також не підлягають стягненню, оскільки ОСОБА_5 на підтвердження цих вимог надані лише чеки та квитанції, натомість не надано доказів того, що вказані медичні препарати та обстеження йому призначались саме в зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень. Щодо комп`ютерної томографії головного мозку вартістю 1000 грн., суд зазначає, що відсутні докази необхідності проведення такого дослідження, а також згідно висновку, вказане дослідження виявило застарілі травми, а даних за свіжі травматичні пошкодження виявлено не було.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_3 . 07.06.2019 року потерпілому ОСОБА_5 були завдані легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При цьому, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвому становищі, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого ОСОБА_5 надані ним під час судового розгляду, та доводи, викладені ним у якості обґрунтування своїх вимог у мотивувальній частині цивільного позову, а також пояснення обвинуваченого і фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що в результаті скоєних злочинів потерпілий зазнав моральних, душевних страждань та потребує часу на відновлення свого психоемоційного стану.
Водночас заявлена цивільним позивачем ОСОБА_5 сума відшкодування моральної шкоди є завищеною та не відповідає реальному обсягу страждань та незручностей, тож, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про достатність відшкодування моральної шкоди на суму 3 000,00 грн.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Керуючись ст.ст. 128, 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1