Справа № 583/1410/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" червня 2020 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 20 березня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, громадянина України, що має середню-спеціальну освіту, одруженого, що не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч. 1 ст. 125 КК України

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.03.2020 приблизно о 13.00 год. перебував в домоволодінні своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 , куди в цей час прийшов його знайомий ОСОБА_5 з метою повернення грошових коштів, які заборгував йому обвинувачений. ОСОБА_4 вийшов на вулицю до ОСОБА_5 , де між ними виникла сварка на грунті особистої неприязні, що раптово виникла. Під час сварки, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, відштовхнув потерпілого ОСОБА_5 двома руками в область грудної клітини та наніс один удар долонею правої руки в область лівої скроневої ділянки, два удари в область лівого ока, один удар своєю правою ногою в область сідниць, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми зліва.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив злочин, визначений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у скоєному. Пояснив, що 19.03.2020 був вдома у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 . Біля двору обвинувачений побачив ОСОБА_5 , з яким у нього вже раніше був конфлікт з приводу того, що він мав перед останнім борг. Між ним та потерпілим виникла сварка, оскільки ОСОБА_5 просив повернути йому більшу суму, ніж заборгована. Під час сварки він вдарив ОСОБА_5 рукою по обличчю та відштовхнув потерпілого. Коли потерпілий розірвав йому ланцюжок він розлютився та наніс ОСОБА_5 ще два удари в ліве око, від чого потерпілий не втримався на ногах і потім він наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область сідниць.

Судом досліджені наступні докази.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що був конфлікт між ним та обвинуваченим щодо боргових зобов`язань. До 19.03.2020 він проходив лікування та цього дня прийшов додому до батьків обвинуваченого для того, щоб повернути борг. ОСОБА_4 вийшов до потерпілого, запитав чого той прийшов та одразу почав бійку, наносячи йому удари руками та ногами в область лівої ноги, голови, грудної клітини. Конфлікт тривав протягом 5 хвилин, поки до них не вийшла мати обвинуваченого. Після цього він пішов, та звернувся до поліції. Зазначив, що не бачив, що зірвав з обвинуваченого ланцюжок. Можливо, це сталося під час боротьби.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2020 зафіксовано покази потерпілого ОСОБА_5 про обставини нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_4 умисних легких тілесних ушкоджень, що мало місце 19.03.2020 та на манекені показав, що ОСОБА_4 стоячи на ногах, обличчям до нього наніс йому один удар в область грудей кулаками своїх обох рук. Після цього ОСОБА_5 продемонстрував, як ОСОБА_4 своєю ногою наніс йому один удар в область коліна лівої ноги та кулаком правої руки один удар в область лівого ока потерпілого. Також, ОСОБА_5 показав, як ОСОБА_4 , стоячи навпроти потерпілого, наніс йому один удар в область лівої скроні. (а.с. 43-49)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 102 від 06.04.2020 в приймальном у відділенні КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_5 встановлений діагноз: забій грудної клітини, лівого колінного суглобу, параорбітальна гематома зліва, забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки. Тілесне ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми зліва згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказане ушкодження утворилося не менше ніж від однієї фізичної дії тупого предмету, про що свідчить характер ушкодження. (а.с. 50)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 102 від 06.04.2020, механізм спричинення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_5 , може відповідати частково показаному механізму, так як кількість тілесних ушкоджень не відповідає кількості фізичних дій, яка показана ним під час проведення слідчого експерименту. (а.с. 51)

Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозйомки) від 22.04.2020, зафіксовані пояснення ОСОБА_4 про обставини нанесення ним 19.03.2020 умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що відповідають його показам, наданим в судовому засіданні (а.с. 52-54)

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо, поза розумним сумнівом, вказують на вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 і такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який вину визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується, як особа, скарг на яку не надходило, має на утриманні малолітню дитину.

До визначених ч.1 ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До визначених ч. 1 ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

Судом взята до уваги досудова доповідь Охтирського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до висновку якої ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, його виправлення без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб.

Враховуючи зазначені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді штрафу як необхідного й достатнього для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення на його користь матеріальної шкоди у розмірі 4000 грн та моральної шкоди в розмірі 4000 грн. Вимоги за цивільним позовом обґрунтовував тим, що він є особою з інвалідністю І групи, в результаті дій ОСОБА_4 стан його здоров`я значно погіршився, а тому він поніс значні витрати на лікування для недопущення погіршення стану свого здоров`я. Крім того, він пережив сильні душевні хвилювання, оскільки зазнав фізичного болю та страждань, які отримав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок чого у нього порушився сон та з`явилися постійні головні болі з приводу чого він звернувся за медичною допомогою до КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня».

Обвинувачений проти позову заперечив, зазначивши, що заявлені вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та неспівмірними з тяжкістю отриманих ушкоджень.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , суд виходить з установленого законом правила, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно вимог ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

В п. 3, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зав`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 для обґрунтування цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4000 грн не надав належних доказів на підтвердження придбання лікарських засобів або понесення витрат на лікування, а тому вказані вимоги не підлягають задоволенню як такі, що є не доведеними.

Враховуючи обставини вчинення злочину, зокрема тяжкість завданих потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, спричинених у зв`язку з цим душевних хвилювань, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану здоров`я, беручи до уваги, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю І групи, в момент заподіяння тілесних ушкоджень переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення на користь потерпілого з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити за недоведеністю.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1