справа № 208/8046/19
№ провадження 1-кс/208/520/20
УХВАЛА

24 березня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 «Про арешт речових доказів», -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001933 від 11.10.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, звернувся з погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом, та, відносно якого існує ризик приховування, псування, пошкодження або знищення останнього.

В обґрунтування потреби застосування даного виду заходів забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на те, що, в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження органом досудового розслідування в ході огляду, проведеного 17.03.2020р. в приміщенні Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, було вилучено у гр. ОСОБА_4 мобільний телефон «Nokia 220 Dual SIM» (RM-969) IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який, постановою слідчого від 18.03.2020р. визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні. Враховуючи, що, приховування, пошкодження, псування, знищення, або перетворення вказаного речового доказу може призвести до його втрати, просить суд накласти арешт на вказаний речовий доказ.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали вказаного клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.173 КПК України,слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, органом досудового розслідування під час огляду, проведеного 17.03.2020р. в приміщенні Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, було вилучено у гр. ОСОБА_4 мобільний телефон «Nokia 220 Dual SIM» (RM-969) IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який, постановою слідчого від 18.03.2020р. визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що, приховування, пошкодження, псування, знищення, або перетворення вищевказаних речей може призвести до втрати речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що, вказане клопотання слідчого є обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи правову підставу для арешту майна; слідчий суддя, керуючись ст.ст.167-169, 170-173 КПК України, -

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0001933 від 11.10.2019р. - мобільний телефон «Nokia 220 Dual SIM» (RM-969) IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1