КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 тазахисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02.10.2019 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 288150 грн.

Ухвалено строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 04 год. 30 хв. 01.10.2019.

Визначено, що дія ухвали закінчується 29.11.2019.
Ухвалено, що у разі внесення застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 288150 грн., на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в місті Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Київської місцевої прокуратури № 2.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вважати не пропущеним строк на апеляційне оскарження, та скасувати ухвалу слідчого судді.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказував на те, що органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано безпідставно, оскільки платіжний термінал, який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 21, не підпадає під класифікацію «сховище» в розумінні ч. 3 ст. 185 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009.
У протоколі допиту та протоколі додаткового допиту свідок ОСОБА_9 не змогла описати зовнішність особи, яку впізнала як ОСОБА_7 . У порушення процедури проведення впізнання, свідок не змогла вказати чітких ознак, за якими вона впізнала ОСОБА_7 , що є порушенням порядку проведення впізнання, а тому зазначений процесуальний документ безпідставно покладено в обґрунтування підозри про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а також свідок не зазначила чи вчиняв ОСОБА_7 будь-які дії, спрямовані на викрадення майна.
Слідчий суддя помилково пославсяна протокол впізнання свідком ОСОБА_9 громадянина ОСОБА_10 .
Слідчий суддя не прийняв до уваги те, що під час проведення невідкладних слідчих дій права ОСОБА_7 на захист були грубо порушені, про що свідчить протокол роз`яснення права на захист (а.с. 69) від01.10.2019, згідно якого в період часу з 11.00 год. до 11.15 год. ОСОБА_7 роз`яснено його право на захист, в якому підозрюваний зазначив, що має бажання мати захисником адвоката ОСОБА_6 . Також, в зазначеному протоколі міститься підпис адвоката ОСОБА_11 , який відповідно до доручення від 01.10.2019 був уповноважений захищати ОСОБА_7 починаючи з 14.00 год.
Слідчий суддя безпідставно послався на витяг з інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Армор», який відповідно до вимог КПК України не є процесуальним документом або доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, захисник зазначав, що повний текст оскаржуваної ухвали підозрюваному не вручено, а захиснику вручено 16.10.2019.
Також, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів судового провадження та зазначено у апеляційній скарзі, копію повного тексту оскаржуваної ухвали від 02.10.2019, яку проголошено у відсутності учасників судового розгляду, захиснику ОСОБА_6 вручено лише 16.10.2019, тоді як подано апеляційну скаргу 17.10.2019, у зв`язку з чим колегія суддів не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0007187, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 01.10.2019 о 04 год. 30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.10.2019 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру, складене слідчим слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , згідно даних якого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
02.10.2019 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 ,звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02.10.2019 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 29.11.2019, із визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 288150 грн.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, особи підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, відсутність у нього постійного та законного джерела доходу, міцних соціальних та сімейних зв`язків, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КК України, зокрема, можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про визначення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 288150 грн.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання вартою, колегія суддів не вбачає.
Викладені доводи в апеляційній скарзі захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, не відповідають дійсності, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Посилання захисника про безпідставність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, та неналежність доданих до клопотання слідчого доказів, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки до завдань суду на даному етапі не віднесено оцінку повноти зібраних органом досудового розслідування доказів.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Доводи захисника про те, що слідчий суддя помилково послався на протокол впізнання свідком ОСОБА_9 громадянина ОСОБА_10 , не є підставою для скасування ухали слідчого судді.
Твердження захисника про порушення права на захист ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.
Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 288150 грн.,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3