Справа № 396/754/20
Провадження № 1-кп/396/181/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня - спеціальна, неодружений, не працює, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має, депутатом будь-яких рад не являється, раніше судимий:
- 06.01.2012 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;
- 25.12.2014 року Первомайським міськрайоим судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 24.11.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. 06.10.2016 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області іспитовий строк за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року скасовано та засудженого направлено в місця позбавлення волі на 3 роки; 25.09.2018 року звільнений умовно - достроково згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області строком 1 рік 22 дні, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Обвинувачений ОСОБА_4 27.04.2020 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
26.04.2020 року, більш точного часу ні судом, ні досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає в приміщенні літньої кухні, що розташована по АДРЕСА_2 , де з дозволу потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 залишився заночувати.
Зранку, 27.04.2020 року, прокинувшись обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_8 приготували сніданок на електричній плиті ОСОБА_8 , після чого останній заснув.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме пішов до місця проживання ОСОБА_9 , де залишив зазначену вище електричну плитку, а телевізійний приймач у повній комплектації продав ОСОБА_10 , за що отримав грошові кошти.
Своїми злочинними та протиправними діями, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 604 грн. 50 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувачльному акті, визнав повністю, та пояснив, що дійсно 27.04.2020 року він, перебував з дозволу ОСОБА_8 в приміщенні літньої кухні останнього, за адресою АДРЕСА_2 помітивши, що ОСОБА_8 заснув, викрав телевізійний приймач ТМ «Grunhelm» разом із пультом дистанційного управління, блоком живлення та кабелем чорного кольору та електричну плитку ТМ «Saturn». В подальшому залишив електричну плитку біля будинку ОСОБА_9 , а телевізійний приймач продав ОСОБА_10 за гроші.
У скоєному щиро розкаявся, вказавши, що вчинив злочин через стан алкогольного сп`яніння. Просив суворо не карати, не позбавляти волі, бажає стати на шлях виправлення і просить надати шанс на виправлення, збитки відшкодовано, та врахувати стан його здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Покарання відніс на розсуд суду. Цивільний позов не заявив. Підтримує пояснення наданні під час досудового розслідування.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 , та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, на підтвердження вини обвинуваченого та розміру завданої шкоди потерпілому, а саме:
Не є документами в розумінні ст.99 КПК України, та доказами у справі відповідно до положень ст. 84 КПК України: витяг з ЄРДР.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, так як своїми протиправними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, оскільки має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, згідно вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016 року.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, обставини вчинення, мету та мотив вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяття у розкритті правопорушення.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого передбачені ст. 67 КК України, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд, відповідно до положень ч. 2 ст. 67 КПК України, враховуючи характер вчиненого злочину не визнає як обтяжуючу обставину перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, оскільки тяжких наслідків від скоєного не настало, потерпілий не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого, також зваживши, що органами досудового розслідування дана обставина також не вказана як обтяжуюча.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації», щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , вважають, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови проходження лікування від алкогольної залежності та здійснення нагляду із застосуванням соціально-виховних заходів. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, не одружений, не працює, утриманців не має, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, а саме:
- 23.09.1991 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, з конфіскацією майна, 27.08.1993 року звільнений умовно - достроково за постановою Петровського районного суду Кіровоградської області з невідбутим строком покарання 4 місяці 4 дні;
- 17.11.1995 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140, ст.198, ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, 12.04.1997 року звільнений по відбуттю строку покарання;
- 05.02.1998 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, з конфіскацією майна, 21.08.1999 року звільнений по відбуттю строку покарання;
- 01.06.2004 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки. 22.03.2005 року постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області іспитовий строк за вироком Новоукраїнського районного суду від 01.06.2004 року скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком 3 роки;
- 27.11.2007 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки. 10.04.2009 року постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області іспитовий строк за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області скасовано та засудженого направлено в місця позбавлення волі на 2 роки; 27.01.2011 року звільнений умовно - достроково згідно постанови Олександрійського районного суду Кіровоградської області з невідбутим строком покарання 10 місяців 25 днів;
- 06.01.2012 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;
- 25.12.2014 року Первомайським міськрайоим судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 24.11.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. 06.10.2016 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області іспитовий строк за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року скасовано та засудженого направлено в місця позбавлення волі на 3 роки; 25.09.2018 року звільнений умовно - достроково згідно постанови Ленінського районного суду Кіровоградської області строком 1 рік 22 дні, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 висловлював скарги на стан здоров`я, однак доказів такого підтвердження, стороною захисту суду не надано.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
З урахуванням встановлених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, а також врахувавши дані про особу обвинуваченого, позицію прокурора, та те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку засудженого за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, так як обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, раніше неодноразово судимий до позбавлення волі, має непогашену та незняту судимість за вчинення умисних, корисливих злочинів, має скарги, щодо стану сторов`я, зі слів обвинуваченого іде загноювання ноги, але доказів не представлено,тому суд вважає, що до нього слід застосовати покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Строк відбування покараня обвинуваченого ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з моменту затримання 29.05.2020 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку день за день.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
Процесуальні витрати по справі понесені на залучення експертів становлять 490 грн. 32 коп. та підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Захід забезпечення кримінального провадження, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 29.05.2020 року у вигляді - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Захід забезпечення кримінального провадження обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Строк відбування покараня обвинуваченого ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з моменту затримання 29.05.2020 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку день за день.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 32 копійки.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1