ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/249/20 Справа № 208/5036/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання умовно-достроково на 8 місяців 10 днів.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджена відбула 2/3 частини призначеного їй покарання, має заохочення, вимог режиму покарання дотримується, за весь час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності жодного разу не притягувалась, висловлює щире каяття щодо вчиненого злочину. За цих обставин суд дійшов висновку, що засуджена своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та винести нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.
В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що при винесенні оскажуваного рішення судом не надано належну оцінку тим обставинам, що протягом двох років відбування покарання засуджена має лише одне заохочення, характеризується негативно, до роботи ставиться безініціативно, допомогу малодосвідченим засудженим не надає, завдану злочином шкоду не відшкодувала. Окрім цього, ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується не вперше та злочин, за який відбуває покарання, вчинила в період іспитового строку. Прокурор також звертає увагу на те, що суд в ухвалі посилався на те, що засуджена з працівниками адміністрації установи тактовна, однак у судовому засіданні представник установи цей факт заперечував. На переконання прокурора, наведені обставини вказують на те, що засуджена не стала на шлях виправлення, а тому висновки суду про те, що вона довела своє виправлення є помилковими.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженої та її захисника, які проти задоволення скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання захисника в інтересах ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання у виді одного року позбавлення волі, призначене їй за ч. 2 ст. 185 КК України вироком Жовтевого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року.

Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання, судом першої інстанції враховано, що засуджена відбула 2/3 частини призначеного їй покарання, має заохочення, вимог режиму покарання дотримується, за весь час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності жодного разу не притягувалась, висловлює щире каяття щодо вчиненого злочину.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування до засудженої положень ст. 81 КК України, оскільки відомості про особу останньої вказують на те, що її поведінка протягом строку відбування покарання зазнала позитивних змін та вона довела своє виправлення.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність її умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.

Ті обставини, що ОСОБА_7 до відповідальності притягується не вперше та вчинила злочин в період іспитового строку, на переконання колегії суддів, самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і вказувати на те, що поведінка засудженої не зазнала позитивних змін.

Щодо доводів прокурора про те, що ОСОБА_7 характеризується негативно, то вони не заслуговують на увагу, оскільки згідно наданої установою виконання покарань характеристики, засуджена працевлаштована, дотримується вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку установи, стягнень не має, приймає участь у заходах диференційованого виховного впливу, підтримує зв`язки з рідними, що у сукупності і вказує на позитивну характеристики останньої.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4