Справа №:755/382/20
Провадження №: 1-кс/755/1457/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів ДФС Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 09.08.2017 року, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів ДФС Офісу Генерального прокурора звернувся до суду з вказаним клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 09.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.
Клопотанням обґрунтоване тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що на території Донецької, Миколаївської, Київської, Дніпропетровської областей та м. Києва, організованою злочинною групою у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , якими здійснюється протиправна діяльність, пов`язана з наданням послуг підприємствам реального сектору економіки по виведенню безготівкових грошових коштів у тіньовий, не контрольований державою готівковий обіг з подальшою їх легалізацією.
Крім того, встановлено, що вказаною організованою злочинною групою налагоджена діяльність незаконної схеми, що полягає у наданні послуг підприємствам реального сектору економіки, в тому числі державної форми власності з незаконного переказу безготівкових грошових коштів у готівку шляхом формування фінансових витрат за надання формальних страхових послуг на підставі укладених фіктивних договорів страхування, перестрахування, договорів купівлі продажу «технічних» цінних паперів, договорів переуступки права вимоги, договорів поворотної/безповоротної фінансової допомоги тощо.
До протиправної діяльності залучені посадові особи ряду реально діючих страхових компаній, що здійснюють діяльність на ринку України в сфері страхових послуг, які за договорами страхування приймають від підприємств реального сектору економіки безготівкові грошові кошти та у подальшому перераховують їх за договорами перестрахування на підконтрольні злочинній групі страхові компанії та підприємства, що мають ознаки «фіктивності». Останні, використовуючи схему «зустрічного потоку» перераховують кошти в адресу підприємств, що здійснюють оптову торгівлю та фактично реалізують товар за готівковий розрахунок в оптово роздрібній мережі. Зібрані готівкові кошти передаються організаторам та активним учасникам злочинної групи за вирахуванням відсоткової винагороди в розмірі 1,5-2,5% від отриманої на поточні рахунки безготівкової суми.
У протиправній діяльності, організованою злочинною групою використовуються ряд підконтрольних підприємств та страхових компаній, що мають ознаки «фіктивності», в тому числі: ТДВ «Страхова компанія «Фарлонг» (40150085), ТДВ «Страхова компанія «Біфест» (37859390), ПрАТ «Страхова компанія «Фінекс» (22321992), ПАТ «СК «Форте» (34615026), ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» (13550765), ПАТ «СК «Український фінансовий альянс» (32374372), ТДВ «СК «Актив Гарант» (36183979), ТОВ «Преміум Ікс» (42762198), ТОВ «Контракт Реал Естейт» (43196798), ПАТ «СК «Блакитний Поліс» (31029412), ТДВ СК «М-Лайф» (38924569), ТОВ «Проект Фінанс» (39784269), ТОВ «Тотур» (39727242), ТОВ «Адамант Трейдинг» (39269613), ТДВ «СК «Арсенал Лайф» (39180855), ТОВ «Кварк Плюс» (25393905), ТОВ «Абсолюткапітал» (43386296), ТОВ «Харвест - 2011» (40678639) (Колишня назва ТОВ «Вест Пойнт»), ТОВ «Авісто Голд» (39175232), ТОВ «Квік - Консалт» (40954587), ТОВ ФК «Фінар» (38921903), ТОВ «Юртекс» (31983722), ТОВ «Лаківуд» (40640909), ТОВ «Фін - Тайм» (40779697) та ін.
Проведеними заходами встановлено, що підконтрольні групі осіб ФСГД не мають виробничих потужностей, складських приміщень, в штаті підприємств знаходиться одна особа в якості керівника, бухгалтера та засновника, більшість з яких притягувались до кримінальної відповідальності, що унеможливлює проведення будь яких реальних фінансово господарських операцій.
12.03.2020 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти 393 103 доларів США, 8 030 євро та 67 000 гривень, на які відсутні касові документи та будь-які інші документи щодо їх походження й належності; моноблок марки «Lenovo» чорно-сірого кольору S/N: MP05NWH7 із зарядним пристроєм марки «Lenovo» 8SSA10J20098D1SG54V0261; ноутбук марки «HP» темно-сірого кольору на якому маються наклейки із номерами 389190264 та 202505 із зарядним пристроєм.
За результатами проведення обшуку документів щодо джерела походження даних грошових коштів їх обліку, а також їх власника не встановлено. Таким чином, в ході обшуку виявлені грошові кошти, які свідчать про необліковані операції з готівкою, приховування джерела походження грошових коштів, їх легалізацію, та приховування об`єктів оподаткування операцій з використанням готівки з кінцевими покупцями з метою ухилення від сплати податків та надання незаконних послуг з «конвентації» грошових коштів в готівкову форму.
Вилучені кошти 13.03.2020 року постановою прокурора у кримінальному провадженні визнані речовими доказами.
При цьому, у випадку, забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження обумовлено необхідністю збереження речових доказів.
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, просили розглядати клопотання у їх відсутність, представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити, а майно повернути власнику.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно з ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
При цьому, відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 ст.167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Разом з тим, п.7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.
Також, ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, ч.10 ст.170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При цьому, в ч.3 ст.173 КПК України, зазначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів ДФС Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 09.08.2017 року про арешт майна - відмовити.
Вилучене 12.03.2020 року, під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти 393 103 доларів США, 8 030 євро та 67 000 гривень, на які відсутні касові документи та будь-які інші документи щодо їх походження й належності; моноблок марки «Lenovo» чорно-сірого кольору S/N: MP05NWH7 із зарядним пристроєм марки «Lenovo» 8SSA10J20098D1SG54V0261; ноутбук марки «HP» темно-сірого кольору на якому маються наклейки із номерами 389190264 та 202505 із зарядним пристроєм повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя