Справа № 953/579/20
н/п 1-кс/953/1387/20
"13" лютого 2020 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Однак, на її думку, підстави та ризики, викладені прокурором в тексті клопотання та докази, зібрані в рамках кримінального провадження та долучені не є однозначними та такими, що можуть вважатися належними. Також зазначила, що в ході розгляду клопотання не було надано належної оцінки змісту поданого клопотання та процесуальним порушенням, що в ньому містились, а саме щодо повноважень осіб, які звернулись до суду, вказуючи, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до часток в статутних капіталах товариств, зокрема, ТОВ «СП «Велес», не є особою, якій в наслідок вчинення «ніби то злочину» було завданої матеріальної шкоди, а, відповідно, не може бути потерпілим. Відсутність такого процесуального статусу позбавляє його права на подання відповідних клопотань, що в свою чергу свідчить про незаконність дій слідчого та прокурора, якими було ініційовано питання про арешт. Не відповідність процесуального статусу і фактичних обставинам викликає сумніви не в професійних знаннях слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Крім того посилалася на порушення процесуальних вимог, закріплених в КПК України при зверненні до суду та направленні клопотання про арешт майна, вказуючи, що надані для ознайомлення матеріали судової справи не містять такого процесуального документу, який би мав відомості про надання статусу речових доказів майну товариств з підстав визначених ст.ст, 98 - 100 КПК України. Окрім того, прокурором не доведено в клопотанні те, що корпоративні права ТОВ СП «Велес» відповідає вищезазначеним критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, шо ставляться до речових доказів. Також відсутні будь-які дані, які б підтверджували, що майно, яке належить ТОВ СП «Велес» набуте кримінально - протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто, що таке майно товариства є речовими доказами у розумінні положень ст. 98 КПК України, з огляду на те, що ТОВ «СП «Велес» не є особою, відносно якої здійснюється кримінальне провадження.На її думку, прокурор не довів та не зазначив конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у господарську діяльність ТОВ «СП «Велес», що може мати своїм наслідком блокування законної діяльності товариства та доведення його до банкрутства.
Про дату, час та місце розгляду клопотання адвокат ОСОБА_3 повідомлена судом своєчасно та належним чином (а.с. 30), проте в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд клопотання без участі представника ТОВ «СП «Велес» (а.с. 31).
Неявка учасників не є перешкодою для розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, матеріали справи № 953/579/20 н/п 1-кс/953/965/20, оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Як визначено ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Положення ст. 214 КПК України вказують, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Постановою прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 30.01.2020 (а.с. 36-38) скасовано арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2019 року, а саме:
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1