ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000297 від 19.09.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)14.09.2004 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
2)04.08.2006 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
3)01.04.2009 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
4)24.12.2014 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі;
5)11.03.2015 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області, зміненого ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12.05.2015 року, за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
6)14.08.2018 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.1 ст.125, ст.71 КК України до 240 годин громадських робіт;
7)27.02.2019 року вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71 КК України до 3 місяців 20 днів арешту,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.125 КК України,-
___________________________________________________________________
ЄУНСС: 722/1833/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Провадження №11-кп/822/145/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст.289 КК України

У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч.2 ст. 125 КК України у виді 6 місяців арешту;
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання встановлено рахувати з дня взяття під варту, тобто з 29.10.2019 року.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу залишено обрану у виді тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертиз у сумі 785 грн. 05 коп.
Скасовано арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.10.2019 року.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок та пом`якшити покарання за ч.2 ст.289 КК України.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що призначене судом першої інстанції покарання є надмірно суворим, оскільки він визнав свою винуватість у вчиненому, щиро розкаявся, а потерпіла за ч.2 ст.289 КК України ОСОБА_8 у суді першої інстанції просила не карати його суворо, що не було взято до уваги районним судом.
Крім того, зазначає, що згідно чинного законодавства, крадіжка у рідних тягне за собою відповідальність згідно іншої статті КК України.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку районного суду, 02.09.2019 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 , з метою заволодіння транспортним засобом мопедом марки «Yamaha JOG EX», чорного кольору, який перебував у законному володінні ОСОБА_8 та був залишений її сином ОСОБА_9 на зберіганні у ОСОБА_10 , зайшов до господарства останньої за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , переконав її у тому, що ОСОБА_9 дозволив йому забрати вищевказаний мопед. Після цього, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, зайшов до гаражного приміщення на території господарства ОСОБА_11 , вивіз з нього мопед на вулицю, де за допомогою ключа, наявного у замку запалення, завів двигун транспортного засобу та поїхав на ньому в напрямку с.Волошкове Сокирянського району Чернівецької області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом марки «Yamaha JOG EX», чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №392-Р від 08.10.2019 року станом на 02.09.2019 року становила 6286,03 грн.
29.09.2019 року близько 21.00 год. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході спільного розпивання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклої суперечки із ОСОБА_12 , наніс останній кулаком правої руки щонайменше два удари в область голови та обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців та саден обличчя, які відповідно до висновку експерта №139 М/Д від 22.10.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 не подавав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участі, а тому на підставі ч.5 ст.401 КПК України, у судове засідання не викликався.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін вирок районного суду.
Захисник та потерпілі у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.
Враховуючи те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_6 , а прокурор не заперечила проти розгляду апеляційної скарги обвинуваченого без участі останніх, колегія суддів вважає за можливе на підставі ч.4 ст.405 КПК України, розглядати апеляційну скаргу обвинуваченого без участі вказаних учасників судового провадження.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а саме визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Вирішуючи питання стосовно призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши в апеляційному порядку вирок суду та інші матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку про те, що вказані вимоги районним судом дотримані у повній мірі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_6 , є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином.
Крім того, судом були досліджені та враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі, корисливих злочинів (а.п.28-30), кримінальні правопорушення вчинив у період непогашеної судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.34), має посередню характеристику за зареєстрованим місцем проживання (а.п.32), офіційно не працевлаштований, визнав свою винуватість у вчиненому. Районним судом також взято до уваги дані досудової доповіді, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, оцінюються як дуже високі (а.п.47-50).
Також суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття та врахував визнання ОСОБА_6 вини у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання, районний суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що районним судом, у відповідності до ч.1 ст.65 КК України, призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у межах санкцій ч.2 ст.289, ч.2 ст.125 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, повною мірою враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та належним чином вмотивоване рішення щодо призначення йому покарання.

При цьому, районним судом повною мірою враховані і ті обставини, на які посилається апелянт, зокрема, і думку потерпілої ОСОБА_8 , що, згідно журналу судового засідання суду першої інстанції, питання щодо призначення виду і міри покарання залишила на розсуд суду та зазначила, що їй мопед не було повернуто (а.с.69).

Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Крім того, посилання апелянта на те, що районним судом невірно кваліфіковано викрадення мопеда у родичів, тому що воно кваліфікується за іншою статтею КК України, є безпідставним, оскільки як органом досудового розслідування так і судом першої інстанції діяння ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, що не підпадає під категорію кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення у розумінні ст.477 КПК України, крім того, відсутні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Таким чином, на думку колегії суддів, кваліфікація діянь ОСОБА_6 є вірною, а призначене районним судом покарання відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги обвинуваченого не можуть бути підставою для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.125 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3