Справа №127/9177/20
Провадження №1-кп/127/333/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2019 р. за № 0002431 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого лікарем в ПМП "Центр-В", одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 08.11.2019 року близько 18 год. 35 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Тоуоta-Land-Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вулиці Андрія Первозваного в місті Вінниці зі сторони проспекту Юності на нерегульованому перехресті з проспектом Космонавтів, під час виконання маневру повороту ліворуч в напрямку вулиці Келецької, в районі електроопори №110, не надав дорогу та не вжив своєчасних заходів для зупинки керованого автомобіля в момент об`єктивної появи в полі його зору малолітнього пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, зліва-направо по ходу його руху, в результаті чого з необережності допустив на останню наїзд.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 29 від 07.02.2020 року ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Сполучна травма тіла: відкрита черепно - мозкова травма, забій головного мозку, забійна рана та підшкірна гематома тім`яно-потиличної ділянки зліва, закритий перелом медіальної кісточки правої великогомілкової кістки без зміщення, садна обличчя», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувались загрозливими для життя явищами, однак за своїм характером потягли тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 130 від 12.02.2020: «В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Тоуоta-Land-Cruiser» мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з якими: 16.2 - «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Порушення вимог п. п. 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_7 і її законним представником ОСОБА_5 та у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди. Пояснив, що він відшкодував заподіяну шкоду, тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України. Зазначив, що суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі. Свою вину визнає та щиро кається у вчиненому. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України йому роз`яснені та зрозумілі. Проти закриття кримінального провадження з цієї підстави не заперечує.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_7 і її законним представником ОСОБА_5 та у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди та про закриття кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Пояснила, що примирилася з обвинуваченим, обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України.
У підготовче судове засідання неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак з`явилася її законний представник - ОСОБА_5 .
Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається, зокрема, за участю потерпілого. Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення підготовчого судового засідання без неповнолітньої потерпілої, ухвалив провести підготовче судове засідання у відсутності неповнолітньої потерпілої, однак у присутності її законного представника.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, таке рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За правилами ст. 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 Кримінального кодексу України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України відповідно до ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином невеликої тяжкості, оскільки санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона примирилася з обвинуваченим, заподіяна шкода відшкодована, не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Вказані обставини свідчать про те, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 3 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

За змістом п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлено відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому, ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності може бути прийняте тільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Суд, виконавши вимоги, передбачені ч. ч. 1-2 ст. 288 Кримінального процесуального кодексу України, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій, у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.
Судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України, тобто у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та відшкодуванням шкоди.
Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 46 Кримінального кодексу України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2019 року та частково скасований ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2019 року на автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Оскільки в даному випадку обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, тому процесуальні витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експерта слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Керуючись ст. 46 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 174, 284 - 288, 314, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_7 та її законним представником ОСОБА_5 та у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2019 р. за № 0002431 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, - закрити.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2019 року та частково скасований ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2019 року на автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого від 08.11.2019 року приєднаний до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та в подальшому переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 відповідно до розписки від 16.12.2019 року, залишити власнику - ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати на залучення експерта компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя