Справа № 201/1967/20
Провадження № 1-кс/201/140207/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» на бездіяльність старшого слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000016 від 30 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» на бездіяльність старшого слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000016 від 30 липня 2019 року.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 26 лютого 2020 року указана скарга передана для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 11 березня 2020 року скаргу адвоката ОСОБА_3 повернуто в зв`язку з непідсудністю.

07 квітня 2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду ухвалу слідчого судді від 11 березня 2020 року скасовано матеріали провадження направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для прийняття процесуального рішення.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 посилається, що 28 січня 2020 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу було проведено обшук в приміщенні, де розташоване його робоче місце, як адвоката та вилучено документи. Тому просив слідчого суддю визнати протиправною діяльність слідчого стосовно не повернення тимчасово вилученого майна та зобов`язати слідчого повернути майно вилучене під час обшуку 28 січня 2020 року.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав суду клопотання про здійснення розгляду скарги за його відсутності.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, та враховуючи подане ОСОБА_3 клопотання про можливість розгляду скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги встановлено, 28 січня 2020 року слідчим з ОВС шостого ВРКП СУФР ГУДФС у Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року (справа 210/6662/19, провадження 1-кс/210/109/20) було проведено обшук в приміщенні яким користується ТОВ «КСГ Дніпро», а саме за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 6. В ході обшуку було вилучено документи.

03 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся з заявою про повернення тимчасово вилученого майна до слідчого з ОВС шостого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , однак 11 лютого 2020 року слідчий письмово повідомив адвоката про неможливість повернення вилученого майна, оскільки адвокат ОСОБА_3 не має процесуального статусу в кримінальному провадженні № № 0000016 від 30 липня 2019 року,

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, подані заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з приписом ч.2 ст.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Однак, навіть при наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

За правилами ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Враховуюче вищевикладене, а також те, що адвокатом ОСОБА_3 не надано належних доказів на підтвердження оренди ним як адвокатом приміщення в якому було проведено обшук та вилучено документи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його скарги про повернення тимчасово вилученого майна.

З урахуванням викладеного, скарга не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» на бездіяльність старшого слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000016 від 30 липня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1