Справа № 461/3369/20
Провадження № 1-кс/461/2573/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :
У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000273 від 22.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Старшого слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Львівської області ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про арешт речей і документів, тимчасово вилучених 23.04.2020 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Мобільного телефону марки ERGO imei НОМЕР_1 , у якому знаходиться сім-картка № НОМЕР_2 ;

- Мобільного телефону Xiaomi, imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- Куртки чорного кольору марки Zara;

- Джинсів синього кольору марки Colins;

- Кросівок синього кольору;

- Кепки марки New Balance;

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та двома іншими, невстановленими на даний час слідством особами, керуючись єдиним умислом, маючи на меті вчинити умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, близько 10:20 год., знаходячись по вул. Академіка Павлова, №6ц у м. Львові, використовуючи вогнепальну зброю невстановленого зразка, діючи за попередньою змовою групою осіб, по заздалегідь обумовленому плану здійснили декілька пострілів із неї в напрямку ОСОБА_7 , в результаті чого спричинили йому множинні вогнепальні кульові поранення, що призвело до значної крововтрати, від чого останній помер на місці. У подальшому ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 заволоділи рюкзаком у якому знаходились грошові кошти ОСОБА_8 в сумі один мільйон двісті тисяч гривень, чотири тисячі доларів США, три тисячі Євро. У той же час, двоє інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб вийшли із заздалегідь підготовленого автомобіля марки «Форд Мондео», державний номерний знак « НОМЕР_5 » та підійшовши до ОСОБА_8 завдали останньому удари руками та ногами по голові та тілу з метою подолання опору останнього.

23.04.2020 під час затримання проведено особистий обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого вилучено наступні речі:

- Мобільний телефон марки ERGO imei НОМЕР_1 , у якому знаходиться сім-картка № НОМЕР_2 ;

- Мобільний телефон Xiaomi, imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- Куртка чорного кольору марки Zara,

- Джинси синього кольору марки Colins;

- Кросівки синього кольору;

- Кепка марки New Balance;

Враховуючи вищевикладене та положення ч.2 ст.167 КПК України, є достатні підстави вважати, що вищевказані вилучені речі і документи підшукані, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі його сліди.

Слідчий в судове засідання не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання про арешт майна підтримує та просить таке задоволити.

ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

А згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо , щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення , забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що з метою збереження речових доказів, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 - задоволити.

Накласти арешт на речі і документи, тимчасово вилучені 23.04.2020 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Мобільного телефону марки ERGO imei НОМЕР_1 , у якому знаходиться сім-картка № НОМЕР_2 ;

- Мобільного телефону Xiaomi, imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- Куртки чорного кольору марки Zara;

- Джинсів синього кольору марки Colins;

- Кросівок синього кольору;

- Кепки марки New Balance;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1