В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006351 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка, Черкаського р-ну, Черкаської обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 05.05.2016 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , відносно якого закрито провадження, на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв?язку із смертю обвинуваченого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились за адресою: м. Київ, вул. О. Бойченка, 16. ОСОБА_3 поруч із вказаним будинком побачив припаркований автомобіль марки «ЛУАЗ» моделі «968М», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення незаконного заволодіння вищевказаним автомобілем за попередньою змовою з ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_3 , сів за кермо належного йому автомобіля марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому з метою подальшого буксирування, під`їхав до припаркованого автомобіля марки «ЛУАЗ» моделі «968М», д.н.з. НОМЕР_1 , прикріпив один кінець автомобільного тросу для буксирування до фаркопу свого автомобіля, а інший до автомобіля, що належить ОСОБА_7 , в салон якого за кермо, згідно обумовленого плану сів ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, незаконно заволодівши належним ОСОБА_7 автомобілем марки «ЛУАЗ» моделі «968М», д.н.з. НОМЕР_1 .
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 05.05.2016 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який помер, вживали спиртні напої за адресою: м. Київ, вул. О. Бойченка, 16, де побачили припаркований автомобіль марки «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого вирішили заволодіти останнім. Він сів за кермо свого автомобіля «Газ 2410» та під`їхав до автомобіля потерпілого, за кермо якого сів ОСОБА_6 , причепив трос за фаркоп та шляхом буксирування з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує його дії за ч.2 ст.289 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який одружений, не працює, характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.
Затриманого ОСОБА_3 звільнити з-під варти у залі суду.
Речові докази у кримінальному провадженні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , чотири ключі від автомобіля марки «ЛУАЗ» моделі «968М», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «ЛУАЗ» моделі «968М», д.н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні власника ОСОБА_7 ; фотокопію довіреності на ім`я ОСОБА_7 , змиви з рулевого колеса автомобіля марки «ЛУАЗ» моделі «968М», змиви з рук ОСОБА_6 залишити при матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Газ 2410», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля залишити у володінні власника ОСОБА_3 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: