ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/40/20
Провадження № 1-кп/210/514/20

"14" квітня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному № 0000413 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказане кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлено клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, які враховувались під час обрання даного запобіжного заходу відносно обвинуваченого на сьогоднішній день не змінились.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішення клопотання прокурора, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого, Законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд враховує, що згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч.6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При визначенні питання доцільності продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, раніше не судимий, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу останньому, на даний час втратили свою актуальність, тому приходить до висновку, щодо продовження ОСОБА_5 відповідного запобіжного заходу ще на два місяці.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано останньому зазначений вище запобіжний захід, не відпали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22-00 години вечора поточного дня до 06-00 години ранку наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_5 з 22-00 години вечора поточного дня до 06-00 години ранку наступного дня, залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .;

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 14 квітня 2020 року до 12 червня 2020 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1