Справа №345/518/20
Провадження № 1-кп/345/194/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000635 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого на АДРЕСА_3 , з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
21.11.2019, приблизно о 17.20 год., у темну пору доби, суху погоду, за умов вуличного освітлення, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «MersedesBenz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проспекту Лесі Українки, що у м. Калуші Івано-Франківської області у напрямку перехрестя з вул. Богдана Хмельницького. Дана ділянка дороги має дві смуги для руху у кожному напрямку, які розділені подвійною суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.3., а суміжні смуги руху розділені переривчастою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.5. В цей час проїзну частину дороги, зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля, почала перетинати пішохід похилого віку ОСОБА_7 , 1942 р.н., чим створювала водію ОСОБА_2 небезпеку для руху. При наближенні до лінії руху пішохода, ОСОБА_2 , рухаючись по лівій смузі руху свого напрямку, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п. 1.7, згідно якого водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як люди похилого віку.

п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

п. 12.3, який зобов`язує водія в разі небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми з багато чисельними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, яка ускладнилася тяжким травматичним шоком, що спричинили її смерть.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 21.11.2019 р. близько 17 год. 20 хв. він на власному автомобілі «MersedesBenz Vito» рухався по пр. Л.Українки з центру міста в напрямку вул. Б.Хмельницького. Їхав він по смузі руху ближче до центру дороги. На вулиці вже було темно і було ввімкнене вуличне освітлення та ближнє світло фар автомобіля. Накрапав несильний дощ. В той час на дорозі було багато автомобілів і він рухався в загальному потоці автомобілів не швидше і не повільніше, ніж інші автомобілі зі швидкість руху в межах 40-60 км/год. В районі кафе «Палермо» в невстановленому місці дорогу з ліва на право відносно руху автомобіля переходила літня жінка. Її він помітив надто пізно і не встиг вжити достатніх заходів з метою уникнення наїзду на пішохода. Визнає, що був неуважним. Він наїхав своїм автомобілем на цю жінку. Після зіткнення він одразу зупинився і залишався на місці пригоди. Коли прибула карета швидкої допомоги, то медики констатували смерть потерпілої. Алкогольних напоїв він не вживав і за кермом перебував в тверезому стані. В подальшому сприяв в розкритті злочину органами досудового розслідування. Він в повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду сину потерпілої особи.

Потерпілий ОСОБА_6 , який є сином потерпілої ОСОБА_7 , вказав, що претензій до обвинуваченого не має і просить покарати його якомога м`якше.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим та його захисником, ні стороною обвинувачення, як представлена прокурором, а ні потерпілим не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення злочину; способу і порядку його вчинення, форми вини у виді необережності, наслідків у виді настання смерті потерпілої особи, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають вартість судових витрат, місце знаходження речових доказів. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілого, яка відображена вище, і позицію прокурора.
Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує те, що він має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, займається підприємницькою діяльністю, тобто має стабільне джерело доходів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, повне відшкодування матеріальних та моральних збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено і таких не зазначено в обвинувальному акті.
У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі і відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування зазначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Захисник в судовому засіданні просив врахувати всі пом`якшуючі покарання обставини і дані про особу обвинуваченого і призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування, встановивши іспитовий строк.

Також, судом береться до уваги досудова доповідь Калуського районного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Івано-Франківській області від 20.03.2020 р., згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої суспільної небезпеки. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду з боку органу пробації та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Суд враховує всі обставини справи, а головним чином те, що обвинувачений вчинив даний злочин з необережності, а потерпілий претензій до нього не має.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням вище описаних обставин справи, декількох пом`якшуючих покарання обставин та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання з іспитовим строком тривалістю один рік, із покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України разом з цим, без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

Саме таке покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Щодо запобіжного заходу, то вирішуючи це питання суд виходить з наступного.

Відповідно до ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2020 р. обвинуваченому було продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю його проживання в АДРЕСА_3 в період часу з 21:00 год. по 06:00 год. наступної доби до 20.04.2020 р. Проте, враховуючи, що розгляд даного кримінального провадження завершено, обвинувачений вчинив злочин, будучи не судимим, вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнавав в повному обсязі, за час дії запобіжного заходу в виді домашнього арешту нових правопорушень не вчинив та інших умов не порушував, а даним вироком йому призначається покарання із застосування ст. 75 КК України, то суд вважає, що ризики, які існували раніше, на даний час значно зменшились. У зв`язку з цим, запобіжний захід у виді домашнього арешту слід змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши обвинуваченого з`являтись за кожного вимогою до суду до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року накладено арешт із забороною користуватись та розпоряджатись автомобілем «MersedesBenz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить обвинуваченому. Відповідно до положень ст. 374 КПК України, суд вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження і скасовує арешт вказаного майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи на досудовому слідстві у кримінальному провадженні суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 .

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:
Засудити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тавизнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, раніше обраний ОСОБА_2 ,змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_2 з`являтись за кожного вимогою до суду до набрання вироком законної сили.

Вирок в частині зміни запобіжного заходу допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на проведення судових експертиз:

-№ СЕ-19/109/26-805ІТ/19 від 10.12.2019 в розмірі 942,06 грн.;

-№ СЕ-19/109/26-806ІТ/19 від 28.12.2019 в розмірі 785, 05 грн.;

-№ СЕ-19/109/10-6ФП/20 від 27.01.2020 в розмірі 2198, 14 грн.;

-№ СЕ-19/109/13/3-103ІТ/20 від 31.01.2020 в розмірі 1099, 07 грн.

Після вступу вироку в законну силу скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року, а саме на автомобіль марки «MersedesBenz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить обвинуваченому ОСОБА_2 .
Речові докази:

- DVD-R диск із відеозаписом з камер спостереження, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000635 залишити там же;

- верхній одяг трупа ОСОБА_7 , а саме капелюх, хустина, пальто, піджак, плаття, колготи та чоботи, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000635 знищити;

- автомобіль «MersedesBenz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_2 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядкудо Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Роз`яснити потерпілому, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Суддя