ун. № 759/55/20
пр. № 1-кп/759/565/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008292 від 27 листопада 2019 року щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з повною середньою освітою, який перебуває у незареєстрованому шлюбі, має малолітнього сина, офіційно не працює, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 27 листопада 2019 року, приблизно о 15:35 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку № 14, по проспекту Леся Курбаса в місті Києві, в ході словесного конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому один удар предметом, ззовні схожим на розкладний ніж, в область спини, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, а саме: колото-різану рану на грудній клітці зліва по лопатковій лінії в проекції 8-го ребра, розмірами 0,5x2 см, з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, судини, пристінкова плевра, та ушкоджується нижня частка лівої легені, крововилив у ліву плевральну порожнину (біля 2000 мл рідкої крові та 1000 мл згортків),що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Після вчинених дій, ОСОБА_3 з місця події зник, а ОСОБА_5 госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні №17.
ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Суду показав, що потерпілого ОСОБА_7 раніше знав, бачив декілька разів та з ним були нормальні стосунки. Так, 27 листопада 2019 року, вдень, він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_7 . Під час розпивання алкогольних напоїв, собака потерпілого хотіла його вкусити, він ткнув її ногою, у зв`язку з чим між ним та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_7 вигнав його з підвалу. Потім він пішов, можливо, по горілку, та повертавшись до інших знайомих, біля виходу з підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , знову зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які розмовляли та курили на вулиці. Між ним та ОСОБА_7 знову виник словесний конфлікт, під час якого він дістав з кишені розкладний ніж та наніс ним, як він пам`ятає, один удар в бік ОСОБА_7 . Куди саме, точно не пам`ятає. Від удару ОСОБА_7 впав на землю, він сказав ОСОБА_8 , який участь у конфлікті не приймав, викликати швидку та поїхав додому. Уточнив, що розкладний ніж завжди носив з собою для відкриття пляшок та ним зачищав дроти на роботі, та не пам`ятає, куди дівся ніж, можливо випав на землю. За його ініціативою потерпілому було відшкодовано шкоду в розмірі 14000 грн.
Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у пред`явленому обвинуваченні також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 та висновком судово-медичної експертизи.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що з обвинуваченим був знайомий, стосунки з ним нормальні. 27 листопада 2019 року, приблизно вдень, до нього у підвальне приміщення, яке знаходиться у будинку АДРЕСА_3 прийшли обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Коли вони спускалися та перебували на сходах у підвальне приміщення, його собака вкусила ОСОБА_9 за ногу, на що останній штовхнув собаку та сказав її прибрати, у зв`язку з чим між ним та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт та він вигнав ОСОБА_9 з підвалу. Уточнив, що за пару годин до цього він розпивав спиртні напої з ОСОБА_8 та коли ОСОБА_8 пішов та потім прийшов до нього з ОСОБА_9 , він був у легкому стані алкогольного сп`яніння. Після того як ОСОБА_9 пішов, він з ОСОБА_8 вийшли на двір та стояли курили. Потім він побачив ОСОБА_9 , у якого спитав, чому він йде до них та за що вдарив його собаку, в зв`язку з чим почався словесний конфлікт. Потім вони розійшлися, та коли він почув крик ОСОБА_8 : «Обережно, ніж!», він став розвертатися в бік ОСОБА_9 , але повністю розвернутися не встиг, оскільки ОСОБА_9 наніс йому удар ножом в спину. Скільки ОСОБА_9 наніс йому ударів, не пам`ятає, мабуть, відчув декілька ударів ножом, але ножове поранення у нього було одне. Він впав та чув як ОСОБА_9 крикнув ОСОБА_8 , щоб той викликав швидку. Уточнив, що сестра обвинуваченого відшкодувала йому шкоду у розмірі 14000 грн. та претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого він не має. Просив пом`якшити обвинуваченому покарання та не позбавляти його волі.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-2594-2019 від 20.12.2019 року, дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 27 листопада 2019 року (виклик швидкої допомоги прийнятий о 15:39 год.) у ОСОБА_5 мали місце такі ушкодження: колото-різана рана на грудній клітці зліва по лопатковій лінії в проекції 8-го ребра, розмірами 0,5x2 см, з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, судини, пристінкова плевра, та ушкоджується нижня частка лівої легені, крововилив у ліву плевральну порожнину (біля 2000 мл рідкої крові та 1000 мл згортків) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва. Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості (до якого відноситься клинок ножа) та за ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) (а.с.107-112).
Допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши висновок судово-медичної експертизи, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
В той же час суд вважає необхідним уточнити час вчинення кримінального правопорушення, а саме приблизно о 15:35 год., оскільки вже о 15:39 год. був прийнятий виклик до швидкої медичної допомоги згідно висновку судово-медичної експертизи.
Також суд вважає недоведеним нанесення обвинуваченимпотерпілому декілька ударів предметом, ззовні схожим на розкладний ніж, оскільки згідно висновку судово-медичної експертизитілесні ушкодження, які були спричинені потерпілому, утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості. При цьому, оцінюючи показання потерпілого про те, що він відчув декілька ударів ножом, суд критично до них ставиться, оскільки вони суперечать показанням обвинуваченого, наданих суду, які узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи та потерпілий під час нанесення йому тілесних ушкоджень, був у стані алкогольного сп`яніння та міг помилитися у своїх відчуттях та беззаперечно у суді не наполягав на нанесенні йому двох ударів ножом.
Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, конкретні обставини справи, а саме те, що конфлікт виник раптово через собаку потерпілого, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який перебуває у незареєстрованому шлюбі, має малолітню дитину, працює неофіційно на ремонтних роботах в квартирах, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді органу з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб) та обвинуваченому необхідний цілодобовий нагляд та контроль в умовах ізоляції.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Суд вважає, що досудова доповідь органу з питань пробації є необґрунтованою та такою, що не підлягає врахуванню при призначенні обвинуваченому покарання та вирішення питання можливості застосування до нього інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки ґрунтується окрім іншого на тому, що обвинувачений є раніше судимою особою, що є невірним, оскільки відповідно до ст. 89 КК України обвинувачений вважається таким, що не має судимості. Також в обґрунтування висновку досудової доповіді орган з питань пробації зазначає, що обвинувачений в слідчому ізоляторі за все своє життя провів в сукупності до шести місяців, але, на думку суду, час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинно впливати на ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб. Крім того у досудовій доповіді зазначено, що зі слів обвинуваченого наркотичні речовини не вживає, але алкоголь вживає та під його впливом може бути агресивним. Такі дані зазначені лише зі слів обвинуваченого, але в той же час згідно довідки психіатрично-наркологічного кабінету Бучанської міської ради КНП «Бучанський консультативно-діагностичний центр», під диспансерним та консультативним наглядом у лікаря нарколога обвинувачений не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно та жодного разу не був помічений в стані алкогольного сп`яніння. Інші характеристики обвинуваченого, які були встановлені органом з питань пробації в досудовій доповіді лише позитивні.
Таким чином, враховуючи думку потерпілого та прокурора про доцільність звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, не враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, оскільки з урахуванням тяжкості злочину, суд вважає, що контроль за виправленням обвинуваченого з боку органу пробації є необхідним.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28 листопада 2019 року, обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 28 листопада 2019 року о 14:00 год. та у подальшому до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 23 січня 2020 року було продовжено до 22 березня 2020 року.
Оскільки обвинувачений на теперішний час тримається під вартою, а суд призначає засудженому покарання з випробуванням з іспитовим строком, то відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України суд вважає необхідним скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнити обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.
Цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у зв`язку із чим з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати з проведення судово-медичної експертизи № 042-2594-2019 від 20.12.2019 року у розмірі 1619 грн. 10 коп.
Керуючись ст. 124, ст. 349, 370, 371, 374, 376, 377 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведення судово-медичної експертизи № 042-2594-2019 від 20.12.2019 року у розмірі 1619 (одну тисячу шістсот дев`ятнадцять) грн. 10 коп.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1