Справа №295/2397/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000029 від 03.01.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
25.12.2019 близько 18 год. 10 хв. у ОСОБА_3 та невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, які проходили біля буд. АДРЕСА_2 виник спільний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, протиправно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діють непомітно для оточуючих, шляхом пошкодження сокирою склопакету метало пластикових дверей, проникли до підсобного приміщення домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки із проникненням, яке належить ОСОБА_6 .

Знаходячись у вищевказаному приміщенні, порушивши обстановку в приміщенні ОСОБА_3 спільно з невстановленою слідством особою намагалися відшукати будь-яке цінне майно, яке можна було б викрасти, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали би необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені працівниками УПО в Житомирській області, та в момент затримання ОСОБА_3 останніми, невстановлена слідством особа, місце скоєння злочину покинула.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб.

14 лютого 2020 року прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468,469,472 КПК України, за згодою потерпілого ОСОБА_6 , уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладення на нього обов`язків, передбачені ст. 76 КК України, які визначає суд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просить проводити підготовче судове засідання у його відсутність. Письмово підтвердив свою добровільну згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Будь-який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутність потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так суду надано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. При цьому, потерпілий засвідчив, що надання письмової згоди є добровільним, усвідомленим кроком та не є наслідком вчинення будь-яких протиправних дій щодо них.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, який згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні. Арешт на майно не накладався скасуванню.

Прокурор заявив клопотання про скасування застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, оскільки обвинувачений належним чином виконував процесуальні обов`язки. Суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та скасовує застосований запобіжний захід до обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 14 лютого 2020 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Скасувати застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2020 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період доби з 22 год. до 06 год.

Речові докази: пару рукавиць, сокиру, ніж, банківську картку, які зберігаються в камері схову Житомирського МВ знищити; СД-диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1