У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2020 Справа №607/6750/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в кримінальному провадженні №0001034, -

встановив:
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні слідчого вказано наступне: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 квітня 2020 року, близько 05:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на сьомому поверсі будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, та його дії не будуть помічені сторонніми особами шляхом віджиму вікна, проник в приміщення сушарки вказаного будинку звідки таємно викрав велосипед торгівельної марки «29 Kinetic storm» із номером рами « НОМЕР_1 ", внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5500 гривень.

Слідчим слідчого відділу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001034 за ч.3 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що дане кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.04.2020 року, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України.

24.04.2020 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 , депутатом не являється, не працюючого, раніше судимого

- 01.07.2004 року вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

- 27.11.2007 року вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23.01.2008 вирок змінено та засуджено ОСОБА_4 за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

- 06.08.2014 року вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців та 2 днів обмеження волі.

- 15.03.2018 року вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

- 09.12.2019 вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження:

-Заявою про вчинення кримінального правопорушення;

-Протоколом огляду місця події:

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 :

-Повідомленням за результатами проведення дактилоскопічної експертизи №3/1-388/20 від 24.04.2020 року з Тернопільського НДЕКЦ МВС України;

-Актом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі;

-Рапортом від о/у ВКП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліці ОСОБА_8 ;

-Рапортом від о/у ВКП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_9 ;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що узгоджується із вимогами п.5 ч.2 ст. 183 КПК України. А також, слід врахувати наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше вчиняв умисні корисливі злочини, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення. Слід зазначити, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про стійку протиправну поведінку підозрюваного.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, оскільки ОСОБА_4 в міру тяжкості покарання яке йому загрожує, віку, соціальних зв`язків, репутації, попередніх судимостей, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, розміру спричиненої та не відшкодованої потерпілому майнової шкоди не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

Санкція статті, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_4 дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати, відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснила, що клопотання підтримує повністю із мотивів наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення посилаючись на те, що він злочину не вчиняв.

Крім того ОСОБА_4 зазначив, що під час затримання до нього було застосовано насильство.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала думку, щодо проведення перевірки відомостей усної заяви ОСОБА_4 про застосування насильства під час затримання.

Заслухавши доводи сторін, проаналізувавши клопотання сторони обвинувачення, оцінивши долучені до нього додатки - матеріали, а також, пояснення і надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про це свідчать матеріали кримінального провадження, зокрема:

-Заява про вчинення кримінального правопорушення;

-Протокол огляду місця події:

-Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 :

-Повідомлення за результатами проведення дактилоскопічної експертизи №3/1-388/20 від 24.04.2020 року з Тернопільського НДЕКЦ МВС України;

-Акт вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі;

-Рапорт від о/у ВКП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліці ОСОБА_8 ;

-Рапорт від о/у ВКП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_9 ;

-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше вчиняв умисні корисливі злочини, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення. Слід зазначити, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про стійку протиправну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008 зазначено, що в усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів.

Проаналізувавши наведене у сукупності вважаю, що пояснення сторони захисту спростовуються матеріалами, які додано до клопотання і доводами сторони обвинувачення про реальне існування ризиків, що у свою чергу дає підстави вважати, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

На думку слідчого судді стороною захисту не доведено підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Крім цього, суду не надано належних доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 не може утримуватися під вартою за станом здоров`я, чи іншими обставинами.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, із врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_4 , його стану здоров`я, нестійких соціальних зв`язків, майнового стану, тяжкості інкримінованого йому правопорушення, наявності судимостей за корисливі злочини, інших характерезуючих ознак, слідчий суддя вважає за доцільне обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевикладені обставини, із врахуванням особи підозрюваного та обставин кримінального правопорушення, вважаю за доцільне визначити заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Крім того на підставі ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Враховуючи усну заяву ОСОБА_4 про застосування до нього насильства під час затримання вважаю за доцільне в порядку ч.6, ч.7 ст.206 КПК України зафіксувати усну заяву ОСОБА_4 про застосування до нього насильства під час затримання; забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 ; доручити прокурору організувати проведення дослідження фактів про які повідомив ОСОБА_4 , відповідним органом досудового розслідування; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_4 , згідно із законодавством.

Керуючись статтями 8, 55, 129 Конституції України, 3, 28, 94, 177, 183, 206, 309 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовільнити.

ОСОБА_4 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 25 червня 2020 року, який обчислювати з моменту фактичного затримання та врахувати час затримання з 24 квітня 2020 року до 27 квітня 2020 року та час затримання з 29 квітня 2020 року.

ОСОБА_4 визначити заставу в розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до 25 червня 2020 року.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 25 червня 2020 року в 10 год. 50 хв.

В порядку ч.6, ч.7 ст.206 КПК України зафіксувати усну заяву ОСОБА_4 про застосування до нього насильства під час затримання; забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 ; доручити прокурору організувати проведення дослідження фактів про які повідомив ОСОБА_4 , відповідним органом досудового розслідування; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_4 , згідно із законодавством.

Копію ухвали негайно вручити сторонам, учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України та в прокуратуру Тернопільської області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1