Справа № 184/2533/19
Номер провадження 1-кп/184/76/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000742 від 15.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

15.10.2019 приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 їхав на мопеді «Хонда» до м. Покров Дніпропетровської області з м. Нікополь, проїжджаючи біля с. Старозаводське Нікопольського району, на узбіччі побачив дикорослі рослини конопель та вирішив зірвати фрагмент для власного вживання, без мети збуту.

В цей же день та час, ОСОБА_3 , знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу «канабіс», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 2, 7, 12, 15 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15 лютого 1995 року, якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, діючи умисно, руками зірвав фрагмент рослини конопель та поклав у бардачок мопеду, щоб у подальшому висушити та вжити шляхом куріння.

15.10.2019 о 14 годині 45 хвилини біля будинку №24 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області працівником Покровського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області на підставі ст. 260 КУпАП затримано ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та вилучено фрагмент рослини конопель.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/3956 від 01.11.2019, вилучена у ОСОБА_3 речовина рослинного походження зеленого кольору масою 43,261 г, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 16,439 г.

Відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «канабіс» віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що дійсно він 15.10.2019 року їхав на мопеді до м.Покров до свого товариша. Проїжджаючи через с. Старозаводське побачив, що в полі росте конопля. У зв`язку з тим, що він раніше вживав наркотичні засоби, зупинився та зірвав одну гілку коноплі, плануючи висушити та використати для особистого вживання. Зірвану гілку поклав до бардачку мопеду. При в`їзді до м.Покров, неподалік автовокзалу за порушення правил дорожнього руху його було зупинено працівниками поліції. Під час огляду в присутності понятих працівниками поліції було вилучено коноплю. У вчиненому розкаюється, наміру збуту зазначеної наркотичної речовини не мав.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, не одружений, на утриманні дітей не має, що характеризує його як особу без міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, однак має джерела доходу з неофіційних підробітків, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Крім того, суд звертає увагу на встановлену ч. 2 ст. 65 КК України презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 298/95/16-к, викладену у постанові від 17.04.2018 року, відповідно до якої обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги думку прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та висловив свою позицію щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, а також висловлену обвинуваченим в судових дебатах позицію щодо достатності джерел доходів для виконання покарання у виді штрафу, з огляду на другорядність кари як мети покарання, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу, що буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ: фрагмент рослини коноплі, поміщений у спецпакет №ЕХРТ0200774 який знаходиться в камері зберігання Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1