Провадження № 1-кс/537/325/2020
Справа № 537/1024/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2020 року слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на речовий доказ, а саме відкотні металеві ворота, які вилучено в ході огляду 26 березня 2020 року за адресою: місто Кременчук, вулиця Кохнівська, будинок 5, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження останніми.
В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділенням ВП № 1 КВП ГУНП України в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за №0000339 від 29 лютого 2020 року про те, що 28 лютого 2020 року близько 09:30 год., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу вчинила крадіжку автоматичних воріт з профнастилу коричневого кольору розміром 2*6 м, чим завдала матеріальних збитків гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно змісту клопотаннч, в своїх показаннях потерпілий повідомив, що за адресою: АДРЕСА_1 ,в нього розташований обєкт незавершеного будівництва. За вказаною адресою він встановив автоматичні ворота довжиною близько 550 см. 28 лютого 2020 року йому зателефонували сусіди та повідомили, що в нього відсутні ворота, та приїхавши на місце, він в цьому переконався.
Згідно наданих потерпілим документів, ним придбано 15 квітня 2019 року «Ворота откатные 4150х1900 мм общая длина 5500 мм Цвет профиля золотой дуб» за 20 000 грн.
26 березня 2020 року проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції ворота металеві відкотні в формі трапеції, профільна частина виконана в формі дерева темного відтінку. Вказані речі вилучено відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 та ч. 7 ст. 237 КПК України, та являється тимчасово вилученим майном до вирішення питання про її арешт або повернення.
Вилучені ворота передано на зберігання ОСОБА_6 , до вирішення питання по суті.
26 березня 2020 року винесено постанову про визнання речовим доказом вищеописаних воріт.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучені ворота являються матеріальним об`єктом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, забезпечення їх схоронності, прокурор і звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, згідно якої просить слідчого суддю розглянути клопотання без його участі та зазначив, що останнє просить задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви, не заперечує проти накладення арешту, клопотання прокурора підтримав, просив слідчого суддю розглянути справу без його участі.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви, не заперечує проти накладення арешту, клопотання прокурора підтримав, просив слідчого суддю розглянути справу без його участі.
Згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, неприбуття в судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні, 29 лютого 2020 року слідчим відділенням ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 внесено відомості з ознаками кримінального проавопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, наступного змісту: «28 лютого 2020 року близько 09:30 год., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу вчинила крадіжку автоматичних воріт з профнастилу коричневого кольору розміром 2*6 м, чим завдала матеріальних збитків гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
Згідно змісту протоколу огляду від 26 березня 2020 року, під час огляду території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено ворота металеві відкатні в формі трапеції довжиною 415 см (профільна частина), нижня частина складає 570 см, верхня частина 425 см, висота 170 см.
Вилучені ворота передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Згідно заяви ОСОБА_5 , ін добровільно видає співробітникам поліції металеві ворота коричневого кольору, які знаходились на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Постановою слідчого Відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 26 березня 2020 року визнано в якості речового доказу відкотні металеві ворота, які вилучено в ході огляду 26 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передано на зберігання ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання прокурора слідчим суддею досліджено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000339 від 29 лютого 2020 року; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28 лютого 2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29 лютого 2020 року; заяви ОСОБА_5 ; протокол огляду від 26 березня 2020 року; розписку ОСОБА_6 від 26 березня 2020 року; постанову слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНА України в Полтавській області ОСОБА_7 від 26 березня 2020 року про визнання речовим доказом.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно частин 2, 3 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що оскільки вилучені ворота є матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на зазначене майно.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000339 від 29 лютого 2020 року задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ, а саме відкотні металеві ворота, які вилучено в ході огляду 26 березня 2020 року за адресою: місто Кременчук, вулиця Кохнівська, будинок 5, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження останніми.
Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1