ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/652/20
Провадження № 1-кп/636/595/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000678, внесеному 01 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуїв, Харківської області, громадянки України, одруженої, з вищою освітою, яка обіймає посаду головного спеціаліста по контролю за призначенням та виплатою пенсії відділу контролю соціальних інспекторів Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації, раніше не засудженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , відповідно до наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської РДА № 41-К від 17.06.2008, призначена на посаду головного спеціаліста по контролю за призначенням та виплатою пенсій відділу контролю та соціальних інспекторів Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської РДА (УПСЗН Чугуївської РДА). Відповідно до займаної посади ОСОБА_5 , починаючи з 17.06.2008, має статус державного службовця категорії В (відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу») та здійснювала функції представника влади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, виконуючи покладені на неї службові обов`язки відповідно до Посадової інструкції головного спеціаліста по контролю за призначенням та виплатою пенсій відділу контролю та соціальних інспекторів УПЗСН Чугуївської РДА від 15.12.2016. Відповідно до п. 2.15 вказаної Посадової інструкції, вона здійснювала організаційну роботу щодо проведення засідань районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та оформлення протоколів засідань комісії, відповідно до «Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 (далі «Порядку»). Наприкінці 2016 року, ОСОБА_5 познайомилась з громадянином України ОСОБА_6 , який запропонував їй на безоплатній основі здійснювати допомогу щодо прискорення призначення пенсійного забезпечення громадянам України внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На виконання пропозиції ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, а саме: внесення завідомо неправдивих відомостей про факти здійснення перевірки місця проживання/перебування внутрішньо переміщених осіб до протоколу районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам без фактичного проведення відповідної перевірки.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно в червні 2017 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, але не пізніше 22.06.2017, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці в УПСЗН Чугуївської РДА, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, буд. 35, умисно, без корисливої мети, в порушення п. 7 вказаного Порядку, внесла завідомо неправдиві відомості про факт здійснення перевірки місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до офіційного документу протоколу районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам реєстр. № 43 від 22.06.2017, без фактичного проведення відповідної перевірки, після чого засвідчила вказані відомості своїм підписом, при цьому достовірно знаючи про те, що фактично перевірка місця проживання/перебування ОСОБА_7 не проводилась.
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, приблизно в липні 2017 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, але не пізніше 27.07.2017, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці в УПСЗН Чугуївської РДА, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, буд. 35, умисно, без корисливої мети, в порушення п. 7 вказаного Порядку, внесла завідомо неправдиві відомості про факт здійснення перевірки місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до офіційного документу протоколу районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам реєстр. № 48 від 27.07.2017, без фактичного проведення відповідної перевірки, після чого засвідчила вказані відомості своїм підписом, при цьому достовірно знаючи про те, що фактично перевірка місця проживання/перебування ОСОБА_10 не проводилась.
Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, приблизно в квітні 2019 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, але не пізніше 11.04.2019, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці в УПСЗН Чугуївської РДА, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, буд. 35, умисно, без корисливої мети, в порушення п. 7 вказаного Порядку, внесла завідомо неправдиві відомості про факт здійснення перевірки місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до офіційного документу протоколу районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам реєстр. № 15 від 11.04.2019, без фактичного проведення відповідної перевірки, після чого засвідчила вказані відомості своїм підписом, при цьому достовірно знаючи про те, що фактично перевірка місця проживання/перебування ОСОБА_9 не проводилась.
Також, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, приблизно в червні 2019 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, але не пізніше 25.06.2019, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці в УПСЗН Чугуївської РДА, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, буд. 35, умисно, без корисливої мети, в порушення п. 7 вказаного Порядку, внесла завідомо неправдиві відомості про факт здійснення перевірки місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до офіційного документу протоколу районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам реєстр. № 25 від 25.06.2019, без фактичного проведення відповідної перевірки, після чого засвідчила вказані відомості своїм підписом, при цьому достовірно знаючи про те, що фактично перевірка місця проживання/перебування ОСОБА_8 не проводилась.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України - внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
28.05.2020 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувачена у повному обсязі сформульованої підозри у кримінальному провадженні беззастережно визнала свою винуватість. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та отримана згода обвинуваченої на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена ОСОБА_5 та захисник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні також просили укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , зі складом злочину з кваліфікуючими ознаками за ч. 1 ст. 366 КК України - внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінального покарання та його розміру, які встановлені КК України.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає, шкода не завдана.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою.
Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинила дії, що виразились у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, і її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 366 КК України, та враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, яка раніше незасуджена, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченій узгоджених сторонами виду та міри покарання за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого, виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 366 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченої.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_2 та обвинуваченою ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений. Матеріальної шкоди не завдано.
В ході досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався. У зв`язку з призначенням обвинуваченій покарання у вигляді штрафу, судом не вбачаються підстави для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-317, 369, 370, 371, 373, 374, 473-476 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 травня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_2 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою, захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`ясненням наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій, захиснику та прокурору.

Суддя