Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2543/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000264 від 19.02.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
УС Т А Н О В И В:
Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовується тим, що 18.02.2020 року, приблизно о 19 год. 05 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у вагоні електропотягу , що рухався зі станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві до станції метро «Святошино» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де побачив раніше не знайому йому потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала у руках мобільний телефон марки Samsung Galaxy А6+ в корпусі блакитного кольору, імеі: НОМЕР_1 , в цей момент у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці, в той же період часу, діючи повторно, відкрито, умисно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, підбіг до ОСОБА_7 та шляхом ривку вирвав з рук останньої мобільний телефон та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив матеріальну шкоду на суму 9700 грн.
Органом досудового розслідування 25.02.2020 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , слідчий і прокурор вважають наступні ризики: переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на які вказують, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що, в свою чергу, призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця проживання у м. Києві та тісних соціальних зв`язків; також може незаконно впливати на свідків та/або потерпілого шляхом вмовляння, підкупу може схиляти свідків та/або потерпілого до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, наголосив на тому, що визнає вину у скоєному злочину та не має наміру приховуватись від слідства та суду.
Заслухавши слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Слідчий суддя встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків; протоколом допиту потерпілого, протоколами огляду місця події від 25.02.2020 року та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.
При цьому, посилання слідчого на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду так як він зареєстрований в іншій області та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років позбавлення волі, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи виключно у вигляді тримання під вартою.
У той же час, слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може вчинювати незаконний вплив на потерпілого або перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а відтак, такі твердження є лише припущеннями.
На переконання слідчого судді, слідчим в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, та покладення на підозрюваного певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП ОСОБА_5 , прокурора та до суду, для проведення процесуальних дій. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри та даних про особу ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-,
У Х В А Л И В
У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000264 від 19.02.2020р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити;
Обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:
-не відлучатися із міста Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-заборонити залишати місце свого проживання, а саме адресу: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби в межах строку дії запобіжного заходу;
Строк виконання покладених обов`язків рахувати 59 діб з дня постановлення ухвали;
Обов`язки покладаються на ОСОБА_6 на строк дії ухвали;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 ;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває цілодобово, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення;

Слідчий суддя ОСОБА_1