КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 та накладено арешт на об`єкти нерухомості в тому числі і ті, які на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині арешту майна накладеного на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000, яка на праві власності належить ОСОБА_7 , та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора в цій частині відмовити. Так, апелянт зазначає, що арештоване майно не має ніякого доказового значення у кримінальному провадженні, не має ніякого відношення до кримінального правопорушення, у зв`язку з чим не відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Посилається апелянт і на відсутність у ОСОБА_7 процесуального статусу підозрюваної чи обвинуваченої у кримінальному провадженні.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вони не повідомлялись про дату розгляду клопотання, а копію постановленого судом рішення отримали 05 грудня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді перевіряється лише в межах апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 .

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, а копію постановленого судом рішення останньою було отримано 05 грудня 2019 року, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його.

Що стосується посилань апелянта на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді, то колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, вважає їх безпідставними з огляду на такі обставини.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчий суддя, на даній стадії кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 06 січня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358, ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 , визнавши вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману, використання завідомо підроблених документів, печаток та бланків, організував та очолив стійку організовану групу, до складу якої в різний час увійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи.

Так, у продовж 2016-2017 років ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , а також інші невстановлені на даний час слідством особи, діючи узгоджено організованою групою осіб, вступили в попередню злочинну змову, з метою заволодіння шляхом обману нерухомим майном в особливо великих розмірах за допомогою підроблених договорів, які містили завідомо неправдиві відомості, зокрема і квартирою АДРЕСА_1 .

Встановлено, що приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 посвідчено договір купівлі-продажу вище вказаного об`єкта нерухомості від 22 лютого 2018 року № 16, сторони: ОСОБА_13 (продавець) та ОСОБА_14 (покупець).

Так, зазначена квартира належала ОСОБА_13 на підставі Договору дарування квартири від 18 червня 2009 року № 416, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_15 .

Разом з цим, відповідно до пункту 5 висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № 17-3/613 від 30 травня 2019 року, вищезазначений оригінал договору не відповідає аналогічним документам, що знаходяться у офіційному обігу на території України, тобто є підробленим.

Таким чином, відчуження та реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відбулися з підробленими документами, без законних на те підстав.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 від 20 червня 2019 року вище вказану квартиру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000103 від 06 січня 2016 року.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт квартири АДРЕСА_1 , прокурор зазначив, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що квартира АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій, може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набута протиправним шляхом, що вказує на її відповідність критеріям ст. 98 КПК України.

Таким чином, посилання апелянта на відсутність у арештованого майна ознак речового доказу спростовуються вище наведеними обставинами.
Що стосується посилань апелянта на відсутність у ОСОБА_7 статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні, то слід зазначити, що вказані обставини, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, не є перешкодою для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.
За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 та накладено арешт на об`єкти нерухомості, в тому числі і ті, які на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/295/2020 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1