справа № 208/8539/19
№ провадження 1-кп/208/390/20
ВИРОК
Іменем України

20 березня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002100 від 10.11.2019 року і угоду про визнання винуватості, укладену 20.12.2019 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянином України, маючим середньо-технічну освіту, непрацюючим, неодруженим, малолітніх дітей на утриманні немаючим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.09.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, 30.04.2015 року на підставі Закону України «Про амністію», невідбутий строк тривалістю 4 роки 11 місяців 18 днів позбавлення волі скорочено на 1/2, до відбуття - 2 роки 5 місяців 24 дні позбавлення волі, 26.08.2016 року звільнився з Жовтоводської ВК № 26, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002100 від 10.11.2019 року та угоди про визнання винуватості від 20.12.2019 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
В середині жовтня 2019 року, ОСОБА_4 , перебуваючи по пр. В. Стуса у м. Кам`янське, у зелених насадженнях знайшов гранату «ВОГ-17» із запалом до неї з маркуванням «УЗРГМ-2». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання гранати «ВОГ-17» із запалом до неї з маркуванням «УЗРГМ-2», яку в подальшому став незаконно зберігати при собі та носити у місцях свого перебування.
10.11.2019 року о 07:25 годині біля будинку № 4 по пр. В. Стуса у м. Кам`янське, відносно ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол АПР18 № 286994 за ст. 173 КУпАП. Після чого, працівниками поліції на підставі ст. 264, 265 КУпАП в присутності двох понятих було проведено особистий огляд ОСОБА_4 , у ході якого у внутрішній кишені його куртки було виявлено та вилучено металевий предмет, ззовні схожий на корпус гранати «ВОГ-17» а також металевий предмет, ззовні схожий на запал із маркуванням «УЗРГМ-2».
Згідно висновку експерта № 13/5.2/388 від 26.11.2019 року, предмети, вилучені 10.11.2019 року у ОСОБА_4 , є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, корпусом осколкової гранати типу ВОГ-17, без головного вибухника та метального порохового заряду відноситься до категорії вибухових речовин. Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 відноситься до категорії вибухових пристроїв. Дані предмети в конструктивному поєднанні являються вибуховим пристроєм саморобного виготовлення з використанням штатних вузлів та частин по типу «ручна граната», яка відноситься до категорії боєприпасів.
Вказані предмети, а саме конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, корпус осколкової гранати типу ВОГ-17, без головного вибухника та метального порохового заряду та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, придатні для створення вибуху.
Вказані предмети, а саме конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, корпус осколкової гранати типу ВОГ-17, без головного вибухника та метального порохового заряду та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, виготовлені промисловим способом.
Тобто, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з боєприпасами, незаконно придбав, зберігав та носив конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, корпус осколкової гранати типу ВОГ-17, без головного вибухника та метального порохового заряду та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
20 грудня 2019 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений жодним чином проведенню досудового розслідування не перешкоджав та в ході досудового розслідування беззастережно визнавав провину.
Обвинувачений зобов`язується при володінні інформацією щодо осіб, які виготовляють, зберігають, вирощують, збувають наркотичні засоби або психотропні речовини та вчиняють інші кримінальні правопорушення негайно повідомляти правоохоронні органи.
Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим матеріальна шкода не заподіяна, а тому потреби у її відшкодуванні немає.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого (згідно ст. 66 КК України), є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого (згідно ст. 67 КК України), є рецидив злочинів. Крім того, при призначенні покарання враховується те, що обвинувачений має постійне місце проживання і реєстрації, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, цілі та мети покарання, сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки, покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.
Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України з призначенням йому вказаного остаточного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, тому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи відсутність потерпілого, завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб.
З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винуватого, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачений має постійне місце проживання і реєстрації, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, його щирого каяття, рецидиву злочинів, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Згідно акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів № 329 від 21.11.2019 року вибухотехнічного управління ГУНП в Дніпропетровській області, речові докази - корпус осколкової гранати типу ВОГ-17 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 знищені, тому потреби у застосуванні приписів ст. 100 КПК України немає.
Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2019 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової вибухово-технічної експертизи № 13/5.2/388 від 26.11.2019 року у сумі 942, 06 грн (дев`ятсот сорок дві гривні шість копійок).
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1