Справа № 598/640/20
провадження № 1-кп/598/197/2020
ВИРОК
іменем України

"15" травня 2020 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 05 березня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

04 березня 2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з останнім, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку губ, після чого наніс ще два удари кулаком правої руки в праву половину обличчя ОСОБА_6 та один кулаком правої руки в ділянку лівого вуха останнього.

В результаті протиправних умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у білкову оболонку та синця нижньої повіки правого ока просторого синця правої половини обличчя, що від виличної ділянки поширюється на підщелепну ділянку, крововиливу червоної облямівки верхньої губи справа, що поширюється на слизову оболонку, крововиливу червоної облямівки нижньої губи справа, що поширюється на слизову оболонку, просторого синця правої завушної ділянки, що поширюється на праву бокову поверхню шиї до її нижньої третини синця лівої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також травматичного зламу коронкової частини 3-го верхнього правого зуба на рівні шийки, який відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, 04 березня 2020 року приблизно 19 години 30 хвилин, у ОСОБА_5 , який знаходився з дозволу власника - ОСОБА_4 за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 через вживання алкогольних напоїв перебував у нетверезому стані та не звертав на нього уваги, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон торговельної марки «VIAAN» моделі «V281B» вартістю 356,11 гривень, який знаходився на столі однієї із кімнат домогосподарства ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні злочинупередбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та злочину передбаченогоч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 22 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України.

23 квітня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений і йому зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, добровільно відшкодував шкоду потерпілому. Потерпілий ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 ніяких претензій, в тому числі матеріального характеру, не має. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, а саме: за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн., за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1020 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим у виді 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1020 грн..

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, внаслідок яких шкоду завдано потерпілому ОСОБА_4 , правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілому відшкодовано завдану злочином шкоду, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_5 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Судові витрати за проведену у справі експертизу, яка підтверджується довідкою вартості проведеної експертизи, підлягають стягненню з ОСОБА_5 ..

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: мобільний телефон торгівельної марки «VIAAN» моделі «V281B» належний потерпілому підлягає поверненню останньому, як власнику.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 100, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23 квітня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 05 березня 2020 року.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України призначивши йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень);

- за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. (одну тисячу двадцять гривень).

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. (одну тисячу двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 817,25 грн (вісімсот сімнадцять гривень двадцять п`ять копійок) витрат за проведену у справі судову товарознавчу експертизу №6/1-327/20 від 10.04.2020р.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон торгівельної марки «VIAAN» моделі «V281B», який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_4 , як власнику.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Даний повний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 15 травня 2020 року.

Суддя ОСОБА_7