Провадження № 11-кп/824/77/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

16 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року, якою кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської області, громадянина України, не одруженого, студента 3-го курсу Київського національного університету будівництва і архітектури, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0001126 від 25.10.2018 року - закрито у зв`язку із дійовим каяттям, та ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності.

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що ОСОБА_7 25.10.2018 року приблизно о 17.35 год. знаходився в вестибюлі станції метро « Вокзальна» КП « Київський метрополітен» у м. Києві. В цей час у нього виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме учнівського квитка, який він зберігав при собі, з метою отримання права учня на безкоштовний проїзд в громадському транспорті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 проходячи через контрольно- пропускний пункт станції метро, пред`явив завідомо підроблений учнівський квиток № НОМЕР_1 , виданий 07.09.2017 року на його ім`я школою I- III ступенів № 282 м. Києва, тим самим використав завідомо підроблений документ, що надавав право на безкоштовний проїзд, після чого, був запрошений працівником поліції до службового приміщення, де в подальшому вказаний підроблений документ було вилучено.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0001126 від 25.10.2018 року - закрито у зв`язку із дійовим каяттям, та ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що ухвала суду є необґрунтованою у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано того, що значної допомоги у розкритті, розслідуванні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_7 надано не було. Звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, судом першої інстанції не обґрунтовано наявність всіх обов`язкових умов для такого звільнення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції встановив, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_7 вперше вчинив злочин, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, шкода від його дій відсутня.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про щире каяття ОСОБА_7 та активне сприяння розкриттю злочину ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, зокрема на показаннях обвинуваченого, які не спростовані в судовому засіданні, про відсутність з його боку перешкод для проведення процесуальних дій, про визнання ним вини у вчиненні злочину у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, судом першої інстанції не обґрунтовано наявність всіх обов`язкових умов для такого звільнення, на думку колегії суддів є безпідставними.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, не встановлено, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0001126 від 25 жовтня 2018 року закрито у зв`язку із дійовим каяттям, та ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя