КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року,відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вороне Жашківського району Черкаської області, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_6 залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 09 листопада 2019 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час,

-не відлучатися із міста Києва, де ОСОБА_6 проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, має постійне місце проживання в м. Києві, одружений, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитину 2016 року народження, з урахуванням його віку та стану здоров`я, репутації, дійшов переконання, що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в ході кримінального провадження, в межах строків досудового розслідування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як зазначає прокурор, при розгляді зазначеного клопотання слідчим суддею не прийнято до уваги, зокрема, обставини при яких вчинено кримінальне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб досягли домовленості, про те, що ОСОБА_9 за місцем проживання та реєстрації почне виготовляти та зберігати з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, після чого зважувати та фасувати в окремі пакети і передавати ОСОБА_6 з метою подальшого збуту.

На думку сторони обвинувачення підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового слідства і суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Наявність ризику продовження ОСОБА_6 злочинної діяльності та вчинення ним нового кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що останній будучи раніше судимим та притягненим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин.
Крім того, враховуючи майновий стан підозрюваного та його соціальне становище у суспільстві, прокурор вважає, що ОСОБА_6 продовжить свою злочинну діяльність та вчинить ряд нових кримінальних правопорушень.

На думку прокурора, наявність ризику переховуватись від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходу не має, суспільно-корисною працею не займається, що в сукупності свідчить про відсутність у нього міцних сімейних та зв`язків.

Як стверджує прокурор, у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як домашній арешт, застава чи особисте зобов`язання, орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти вище вказаним ризикам у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007188 від 29 липня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006 ), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
09 вересня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

10 вересня 2019 року слідчий СВ відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_6 залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 09 листопада 2019 року, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора, та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України та прийшов до висновку, що в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, у вигляді домашнього арешту, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України,
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням вказаних положень, а також вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що з моменту застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту сплинуло більше 60 днів.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_6 залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 09 листопада 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5569/2019
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1