Справа № 139/25/20
Провадження № 1-кс/139/10/20
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
15 січня 2020 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження слідчого Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000010, зареєстроване в ЄРДР 09 січня 2020 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України. Підставою внесення таких відомостей до ЄРДР стала заява від ОСОБА_4 про те, що невідомі особи з подвір`я його домоволодіння по АДРЕСА_1 викрали металеву трубу з швелером вагою близько 700 кілограмів.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викрали майно ОСОБА_4 , розпорядилися ним, але 11 січня 2020 року повернули його назад. Крім того, встановлено, що викрадене у ОСОБА_4 майно перевозилось за допомогою мотоблоку, який належить ОСОБА_7 .

Під час огляду 14 січня 2020 року місця події - домоволодіння ОСОБА_4 - було виявлено сліди, характерні для слідів мотоблоку.

Для виключення можливості втрати слідів злочину, можливості використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий 15 січня 2020 року подав до суду клопотання, в якому просив накласти арешт на мотоблок.
Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі (а.с. 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши дане клопотання, проаналізувавши чинне кримінальне процесуальне законодавство, приходжу до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:
Встановлено, що 09 січня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву ОСОБА_4 від 08.01.2020 про те, що невідомі особи з подвір`я домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 в ніч із 07 на 08 січня 2020 року викрали металеву трубу з швелером вагою близько 700 кілограмів (а.с. 5). За цим фактом у Мурованокуриловецькому ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 0000010 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 3).
В ході досудового розслідування, відібравши пояснення у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було встановлено, що останні за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в ніч з 07 на 08 січня 2020 року здійснили крадіжку з території домоволодіння ОСОБА_4 металевої труби з швелером, відвезли її на мотоблокові ОСОБА_7 до смт Копайгород Барського району з метою здати на металобрухт, але потім вирішили залишити викрадене майно в домоволодінні ОСОБА_6 , а 11 січня, злякавшись відповідальності, викрадене у ОСОБА_4 майно повернули на місце.

На підставі письмової згоди власника ОСОБА_4 14 січня 2020 року було проведено огляд його домоволодіння в с. Берлядка Мурованокуриловецького району (а.с. 9-11), під час якого зафіксовано на землі сліди, характерні для мотоблока.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту є збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Слідчий у клопотанні зазначає, що метою арешту про який він клопоче, є забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Відповідно до цієї норми речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Мотоблок, арешт на який просить накласти слідчий у своєму клопотанні таким критеріям не відповідає. Так, матеріали кримінального провадження, які додані до клопотання, не містять відомостей про існування мотоблоку, про його ідентифікуючі ознаки, про його належність певній фізичній особі, у цих матеріалах відсутні відомості про огляд слідчим мотоблоку, про його вилучення, про визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні і т.п.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Із клопотання та наявних у матеріалах клопотання доказів, не вбачається достатніх підстав вважати, що існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, щодо якого подано клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України,
У Х В А Л И Л А:
Слідчому Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 відмовити в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 0000010 про арешт мотоблоку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ____________