Справа № 202/7434/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
26 грудня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000380,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000380, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 13 червня 2019 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 149 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000380 здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
24 грудня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000380.
Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 24 грудня 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших не встановлених, на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, розробили спільну схему вчинення злочинів згідно якої, діючи за попередньою змовою, шляхом здійснення активних дій щодо заволодіння шахрайським шляхом майном суб`єктів господарювання Дніпропетровської області, у тому числі через психологічний тиск та залякування потерпілих, погроз застосування фізичного насильства, мали на меті подальше незаконне заволодіння на свою користь, нерухомим майном та земельними ділянками, на яких воно розташовується.
Так, реалізуючи свої спільні злочинні наміри, вищевказана група осіб, вирішила шляхом вчинення злочинних шахрайських дій направлених на заволодіння нерухомим майном розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка 18.07.2019 року переходить у спадкоємство ОСОБА_11 у встановленому законодавством України порядку.
Таким чином вказана група осіб, з метою досягнення спільної мети вчинення злочину, умисно продовжували вчинення активних дій спрямованих на заволодіння нерухомим майном розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що виразилось у підробленні документів, здійсненні фізичного та психологічного тиску відносно ОСОБА_11 , застосування насильства та виконання їх злочинних вимог тощо.
Крім того в ході досудового розслідування отримано інформацію про те, що вищевказана група осіб планує реалізувати свої спільні злочинні наміри-шляхом вчинення активних злочинних дій направлених на протидію господарський діяльності, захопити фермерське господарство "Сонячне" (), яке здійснює свою господарську діяльність у встановленому законодавством України порядку (засновниками якого є ОСОБА_12 ).
Відповідно до отриманої інформації вказані особи планують підробити документи щодо отримання неіснуючого боргу ФГ «Сонячне» через начебто довірену особу, яка не має ніякого відношення до господарської діяльності підприємства. Після підроблення вказаних документів в судовому порядку планується стягнути борг з неіснуючого представника відповідача, який начебто діє в інтересах ФГ «Сонячне» та передати на користь позикодавця все наявне майно вказаного господарства.
У ході досудового розслідування з`ясовано, що особи які намагаються заволодіти майном потерпілих є стійким угрупованням, яка має чітку ієрархію та структуру, та користуються активною підтримкою правоохоронних органів. Вказана злочинна організація має стабільний склад осіб, які підтримують між собою тісні стосунки, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Вказана інформація підтверджується зібраними доказами під час досудового розслідування.
Так, у ході проведення обшуку 13.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено: кольорова копія розписки від директора СФГ «Сонячне» ОСОБА_13 , про взяття грошових коштів в сумі 120500 (сто двадцять тисяч п`ятсот) доларів СІІІА 10.07.2008 року у громадянина України ОСОБА_7 в борг на 1 аркуші; вимога про повернення боргу ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ), датована 20.04.2019 року на 1 аркуші.
14.12.2019 року постановою прокурора вказані документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що документи вилучені у ході проведеного 13.12.2019 року обшуку зберегли сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим з метою збереження речового доказу необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.
Наведене зумовило прокурора звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна.
Прокурор у судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів клопотання додав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про невідповідність клопотання прокурора вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Клопотання прокурора не містить належного обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 ст. 170 КПК щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та формального посилання на положення ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вимог клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000380 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1