ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження:11-кп/821/417/20 ЄУНСС: 711/1652/20 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2020 року в кримінальному провадженні за поданням Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

28.02.2020 (дата реєстрації канцелярією суду 02.03.2020) начальник ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» ОСОБА_10 , за погодженням з головою спостережної комісії Черкаської міської ради ОСОБА_11 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2010, на підставі ст. 81 КК України.

13.03.2020 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено подання ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково, на невідбутий строк 03 роки 08 місяців 06 днів, мотивуючи тим, що останній поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково.

Апелянт зазначає, що, з огляду на положенняя ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого, що підтверджено сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування всього строку покарання.

Вказує, що ОСОБА_7 допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що отримав стягнення, яке на час розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення знято та погашено в установленому законом порядку. На думку прокурора, не є сумлінною поведінкою формальна відсутність у засудженого не знятих або не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

З огляду на наведене, прокурор уважає, що ОСОБА_7 не заслуговує застосування положень ст. 81 КК України, оскільки поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2020, з огляду на поважність причин його пропуску.

Питання про поновлення прокурору строку на апеляційне оскарження ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2020, вирішено ухвалою судді про відкриття апеляційного провадження від 13.04.2020, якою апеляційну скаргу визнано такою, що відповідає положенням ст. 396 КПК України, за відсутністю підстав для поновлення відповідного строку, який стороною обвинувачення фактично не пропущений.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_7 про законність, обгрунтованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність апеляційних вимог прокурора, пояснення представника ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» про обгрунтованість подання установи та наявність підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 81 КК України, вивчивши матеріали подання, особової справи на засудженого ОСОБА_7 , наданої адміністрацією установи на запит суду, обміркувавши над апеляційними доводами прокурора, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, грунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності, з дотриманням вимог щодо кримінального та кримінального процесуального закону.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не в повному обсязі та безпідставно постановлено звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2010 покарання.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в ст. 81 КК України підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого

Як зазначено в п. 2 постанови Пленум Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Як встановлено колегією суддів, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2010 ОСОБА_7 засуджений за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 2 та п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ст. 70 КК України, на 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2016 ОСОБА_7 зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 09.09.2009 по 29.06.2010, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_7 є 09.09.2009, а кінцевим строком визначено 19.11.2023.

За даним вироком ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 2 та п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до класифікації передбаченої ст.12 КК України, є особливо тяжкими злочинами.

Станом на 28.02.2020, тобто на час звернення адміністрації ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, ОСОБА_7 відбув 10 років 05 місяців 18 днів, тобто більше трьох чвертей строку покарання призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2010 і передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України.

Як вбачається з матеріалів подання та особової справи на засудженого, за час перебування під вартою ОСОБА_7 характеризується в цілому позитивно. Під час утримання в СІЗО м. Кривий Ріг порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

Під час утримання в СІЗО м. Дніпропетровськ допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 06.09.2010 відбуває покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)», де характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розкладу дня. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує правильно, робить для себе належні висновки, законні вимоги персоналу установи виконує. Працевлаштований будівельником будівельної бригади з поліпшення комунально побутових умов засуджених установи, до праці ставиться сумлінно, за що має 27 заохочень правами начальника установи та начальника відділення. Приймав участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Освіта» та в 2015 році закінчив Черкаську загальноосвітню школу при установі та здобув повну загальну середню освіту. Станом на 01.01.2020 відшкодував 491, 40 грн. за виконавчим листом про стягнення на користь держави 24336, 90 грн.

Наведене свідчить про досягнення позитивних змін у поведінці засудженого.

Разом з цим, перевіривши дані про сумлінну поведінку та ставлення особи до праці за весь період відбування покарання, врахувавши тяжкість вчинених злочинів та особу засудженого в сукупності, колегія суддів виходить з того, що саме по собі дотримання умов і порядку відбування покарання, не є достатньо переконливим важелем для ствердження про готовність ОСОБА_7 до самокерованої правослухняної поведінки і доведення ним свого виправлення, з огляду на те, що дотримання порядку і умов відбування покарання в установі є обов`язком засудженого.

Окрім того, в матеріалах особової справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт працевлаштування та успішного виконання трудових обов`язків не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення до праці.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає передчасним задоволення подання ДУ «Черкаська виправна колонія (62)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки позитивні зрушення у свідомості і поведінці останнього вказують лише на те, що він стає на шлях виправлення, однак цього не достатньо для застосування положень ст. 81 КК України, тому апеляційні вимоги прокурора задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 4 ч.1 ст. 407, ст.ст. 409, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2020 року, якою задоволено подання Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково, на невідбутий строк 03 роки 08 місяців 06 днів, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою подання ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий :

Судді :