Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/9409/19
Провадження № 1-кп/490/1095/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Привільне Баштанського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув базову середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-27 березня 2018 року - Єланецьким районним судом Миколаївської області - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 4 років позбавлення волі; був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням іспитового строку в 2 роки

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення крадіжок та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за їх вчинення, вчинив новий злочин проти власності за таких обставин.

15 червня 2019 року близько 23:50 години він, перебуваючи на території військового містечка в районі зупинки громадського транспорту "Гвардійська", розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 72, разом з ОСОБА_5 , скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, з кишені жилета вилучив належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "PRESTIGIO" /imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 / вартістю 1.236,25 грн..
Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.236 грн. 25 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті, визнав повністю.

Він пояснив, що 15 червня 2019 року ввечері приїхав в район військового містечка, там придбав та вжив пиво, після цього він познайомився з ОСОБА_5 з якою разом також вжив спиртне.

На ґрунті вжиття спиртного він, раптово для себе, вирішив викрасти телефон ОСОБА_5 , в зв`язку з чим витягнув його з кишені в потерпілої.

Після цього він провів потерпілу додому та повернувся в свою квартиру, де віддав телефон брату.

В подальшому брат добровільно видав телефон працівникам поліції.

Потерпіла, в свою чергу, також підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та описані обвинуваченим.

При цьому вона зазначила, що не бачила та не відчувала, як обвинувачений витяг телефон в неї з кишені, втрату телефону виявила лише біля свого подвір`я.

Потерпіла також зазначала, що вибачила обвинуваченого та претензій до нього не має.

Враховуючи, що наведені покази повністю узгоджуються поміж собою та з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого той факт, що 15 червня 2019 року ОСОБА_4 вчинив крадіжку мобільного телефону ОСОБА_5 суд вважає доведеним.

4. З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 91-13082019/48001; копії вироку Єланецьуого районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 до моменту вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, засуджувався Єланецьким районним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185Кримінального Кодексу України, судимість за вчинення якого наразі не є ані знятою, ані - погашеною у встановленому законом порядку.

Оцінюючи наведені відомості у сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

5. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та розгляді кримінального провадження.

6. Обставин, що обтяжують його покарання, під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 185 цього Кодексу, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання.

7. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин є злочином середнього ступеню тяжкості.

Суд також враховує позицію потерпілої, яка свідчить про те, що суспільна небезпека цього злочину є меншою, порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

8. Вивченням даних про особу винного встановлено, що він соціально корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується негативно.

Суд також враховує, що на обліках в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває.

Наведене у сукупності доводе, що вчинення цього злочину є наслідком способу життя, який ОСОБА_4 свідомо обрав для себе.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Призначення остаточного покарання та вирішення питань про порядок обчислення строку покарань та запобіжний захід.

9. Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин, за який він засуджується цим вироком, був вчинений ним у період іспитового строку.

Відповідно до частини 3 статті 78, частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України за такого до покарання, що призначається цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року.

За такого остаточно ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

10. Оскільки цим вироком ОСОБА_4 обирається покарання у вигляді позбавлення волі, підстав для зміни обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає.

11. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід обраховувати з моменту набрання чинності цим вироком.

12. При цьому відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України у строк покарання, що призначається за цим вироком, слід зарахувати період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 - з 23 жовтня 2019 року до моменту набрання чинності цим вироком.

Вирішення питання про речові докази

13. Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки "PRESTIGIO" /imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 /, як предмет кримінального правопорушення - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути потерпілій.

Судові витрати у справі - витрати на залучення експертів - на підставі частини 2 статті 122 Кримінального Процесуального Кодексу України слід стягнути з обвинуваченого у прибуток держави.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки 3 /три/ місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту набрання чинності цим вироком.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попереднім - тримання під вартою.

Зарахувати у строк покарання, призначеного за цим вироком, період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 - з 23 жовтня 2019 року до моменту набрання чинності цим вироком.

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки "PRESTIGIO" /imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 / - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1.256,08 грн. судових витрат.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

28.11.2019