Справа № 464/6539/19
пр.№ 1-кс/464/114/20
УХВАЛА

27 січня 2020 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна,

встановив:

Представник потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 16.01.2020, на мобільний телефон марки «Iphone 6S», ІМЕІ НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання покликався на те, що 28.01.2019 близько 08:00 год. невідома особа під час проїзду в салоні маршрутного таксі №32 від зупинки на вул. Наукова до вул. Хуторівка у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрала з кишені куртки ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Айфон 6S», відсутність якого остання виявила за місцем праці на вул. Стрийська, 35 у м. Львові, чим завдала матеріальної шкоди на суму 15000 грн. Потерпіла звернулась із заявою в Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області, про що внесено відомості до ЄРДР за №0000282. Через деякий час встановлено, що викрадений телефон знаходиться у м. Хмельницький, у зв`язку з чим отримано тимчасовий доступ з дозволом на вилучення телефона. Оскільки, з 04.01.2020 викрадений телефон знаходиться у слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , звернувся з клопотанням про повернення ОСОБА_3 належного їй на праві власності майна. Однак, у задоволенні клопотання відмовлено через накладення арешту на таке майно. Вважає, що арешт необхідно скасувати та повернути ОСОБА_3 належний їй мобільний телефон.

Представник потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 , володілець майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату час та місце розгляду клопотання. Клопотання розглянуте за відсутності вказаних осіб.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000282 та матеріалів кримінального провадження, 28.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, зокрема про те, що 28.01.2019 близько 08:00 год. невідома особа під час проїзду в салоні маршрутного таксі №32 від зупинки на вул. Наукова до вул. Хуторівка у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрала з кишені куртки ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Айфон 6S», ІМЕІ НОМЕР_2 .

У межах вказаного кримінального провадження 16.01.2020 року слідчим суддею Сихівського районного суду м. Львова накладено арешт на мобільний телефон марки «Iphone 6S», ІМЕІ НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як видно з копії матеріалів досудового розслідування, зокрема, фотокопії упаковки мобільного телефону марки «Iphone 6S», 128 GB, ІМЕІ НОМЕР_2 , відмітки продавця, скріпленої печаткою, що надані потерпілою ОСОБА_3 , такий телефон придбаний останньою 24.11.2015 у ФОП ОСОБА_7 ( НОМЕР_3 ).

Разом з тим, відповідно до показань свідка ОСОБА_6 , остання 04.02.2019 придбала мобільний телефон марки «Iphone 6S», ІМЕІ НОМЕР_2 за 300 доларів США поблизу залізничного вокзалу у м. Хмельницький у невідомої особи який запевнив, що є власником такого.

Питання зберігання речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України.
Так, п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Встановлено, що мобільний телефон марки «Iphone 6S», 128 GB, ІМЕІ НОМЕР_2 , є саме тим телефоном, який був викрадений 28.01.2019 близько 08:00 год. у потерпілої ОСОБА_3 . Відповідно до наданих документів, саме вказана потерпіла є власником такого майна.

При цьому, встановлено, що володілець майна ОСОБА_6 придбала такий неофіційно, у невідомої особи.

Враховуючи наведене, а також мету накладення арешту на майно, яким у даному випадку є мобільний телефон, що містить програмне забезпечення, термін використання якого є обмеженим, збереження такого речового доказу може бути забезпечено шляхом передачі вищевказаного майна слідчим на відповідальне зберігання його власника ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, клопотання необхідно задовольнити частково та скасувати арешт в частині позбавлення права користування вищевказаним майном з метою подальшого повернення власнику ОСОБА_3 , що не перешкоджатиме виконанню завдань кримінального провадження.

У задоволенні решти вимог клопотання необхідно відмовити.

Крім цього, під час розгляду клопотання у ряді документів кримінального провадження виявлено помилки щодо номера ІМЕІ викраденого мобільного телефону, які слідчим повинні бути виправлені.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 100, 170 174 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16.01.2020, на мобільний телефон марки «Iphone 6S», ІМЕІ НОМЕР_2 , в частині позбавлення права користування зазначеним майном.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1