Комінтернівський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
28 грудня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
До суду надійшло вказане клопотання слідчого.
за ч. 1 ст. 203-2 КК України за фактом незаконного зайняття гральним бізнесом за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 165.
Встановлено, що оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань ДСР Національної поліції України під час перевірки за адресою: м. Харків пр. Гагаріна 165 виявлено заклад «Спортлото» у якому незаконного, всупереч вимогам статей 1,2 ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 організовано гральний бізнес.
23.12.2019 року в період часу з 22-00 до 22-53 в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.12.2019 був проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: електронний предмет ТМ «HIKVISION» TURBO HD DVR, Serial №0: 722884360, model DS-7-108HQHI-F1IH.
Згідно клопотання, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вказаний електронний предмет, оскільки він має доказове значення у справі та може містити інформацію про здійснення незаконного грального бізнесу. Крім того, вилучений предмет є речовим доказом по кримінальному провадженню, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і необхідний для призначення відповідних судових експертиз з метою підтвердження або спростування факту здійснення грального бізнесу після 20.12.2019.
Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з тим, частиною 2 статті 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, у клопотанні відсутні відомості про володільця або власника вилученого майна, не розкрито, яку доказову інформацію містить вилучений електронний предмет.
Крім того, слідчий посилається на те, що вилучений електронний предмет має доказове значення, однак, вказаний предмет не визнаний слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору із встановленням строку для усунення недоліків.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Встановити слідчому, прокурору строк у сімдесят дві години для усунення недоліків у клопотанні, встановлених судом:
-встановити володільця або власника вилученого майна;
-розкрити зміст і доказове значення документів, вилучених під час обшуку;
-довести доказове значення вилучених речей і документів під час обшуку та надати відомості, що вони є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1