Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4885/19
Провадження № 1-кп/490/189/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, є українцем, громадянином України, здобув неповну середню освіту, є розлученим, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконує роботи слюсаря, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше засуджувався:

-12 березня 1996 року - Військовим судом Ужгородського гарнізону Закарпатської області - за пунктом "а" статті 241 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 3 років 6 місяців позбавлення волі; був звільнений 24 липня 1998 року на підставі Закону України "Про амністію" від 24 липня 1998 року з невідбутим строком покарання 9 місяців 14 днів;

-31 березня 1999 року - Миколаївським районним судом Одеської області - за частиною 2 статті 140, частиною 2 статті 2153 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 2 років позбавлення волі; був звільнений 10 січня 2001 року по відбуттю строку покарання;

-25 листопада 2003 року - Миколаївським районним судом Одеської області - за частиною 3 статті 152, частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 153, частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 289, статтею 395 Кримінального Кодексу України 2001 року - остаточно до 13 років 6 місяців позбавлення волі; був звільнений 20 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання

а також

-07 червня 2019 року - Жовтневим районним судом Миколаївської області - за частиною 1 статті 337 Кримінального Кодексу України 2001 року - до штрафу у розмірі 850 грн.; штраф сплачений

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 25 квітня 2019 року близько 22:50 години ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на алеї, що розташована на перехресті вулиць Чкалова та Садової у місті Миколаєві, побачив ОСОБА_5 та вирішив заволодіти її майном.

Реалізуючи цей намір, він підбіг до ОСОБА_5 ззаду та застосував до неї насильство, що не є небезпечним для її життя або здоров`я, а саме - схопивши її за воріт куртки, затулив їй долонею правої руки рот.

Далі, продовжуючи у такий спосіб утримувати ОСОБА_5 та подолавши у такий спосіб її спротив, ОСОБА_4 вихопив в неї з руки належний їй мобільний телефон "Xiaomi Redmi Note5" вартістю 3.916 грн. 67 коп.

Після цього, утримуючи отриманий у такий спосіб мобільний телефон, з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник.

Внаслідок вчинення злочину потерпілій заподіяна матеріальна шкода у загальному розмірі 3.916 грн. 67 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

2. Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд, виходить з вимог частини 1 статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення може здійснюватись судом лише у випадку, якщо це покращує становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а в інших випадках - лише за ініціативою прокурора шляхом зміни обвинувачення в суді.

В цьому випадку обвинувачення прокурором не змінювалось.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України.

Наявність об`єктивної сторони грабежу та визначеної державним обвинуваченням кваліфікуючої ознаки - поєднання його з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Інша кваліфікуюча ознака, а саме - вчинення грабежу повторно - державним обвинуваченням не вказана.

За такого цим вироком ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду кримінального провадження потерпіла засвідчила, що 25 квітня 2019 року близько 22:50 вона, повертаючись з гуртожитку додому, зустріла ОСОБА_4 .
Спершу вона не звернула на нього увагу, та пішла вулицею Чкалова в бік вулиці 3 Слобідсбкої, під час чого тримала в руці свій мобільний телефон - "Xiaomi Redmi Note5", набираючи на ньому повідомлення.
Тоді ОСОБА_4 наздогнав її та звернувся до неї, як на її думку, непристойно, на що вона відповіла, щоб той йшов геть.
Тоді ОСОБА_4 вдруге наздогнав її, стулив їй рота та наказав мовчати. Вона почала пручатись, внаслідок чого вони зсунулись на проїжджу частину дороги, де вона вивільнилась та почала кричати.
На її окрик зупинилась одна з машин, та з неї вийшов чоловік.
Побачивши таке, ОСОБА_4 вихопив в неї з руки мобільний телефон, та побіг через вулицю Чкалова в бік магазину "Сільпо".
Потерпіла також пояснила, що ОСОБА_4 затримали перехожі, після чого мобільний телефон їй повернули.

4. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті та повідомлених потерпілою, визнав.
Він зазначив, що дійсно 25 квітня 2019 року пізно ввечері перебував в районі перетину вулиць Садової та Чкалова у місті Миколаєві, був п`яним, збирався зустрітись там з товаришем, який мав дати йому гроші.
Усвідомивши, що його товариш не прийде, та прагнучи отримати гроші на спиртні напої, він побачивши ОСОБА_5 , яка тримала в руках мобільний телефон, вирішив заволодіти телефоном, продати його та на отримані у такий спосіб гроші придбати горілки.
З цією метою він наздогнав ОСОБА_5 та стулив їй рота з тим, щоб вона не кликала по допомогу, але та почала пручатись. Він продовжив утримувати її, разом вони змістились на проїжджу частину дороги, де ОСОБА_5 вдалось почати голосити, та на її галас зупинилась червона машина. Тоді він вихопив в неї з рук телефон та побіг в бік магазину "СІЛЬПО", але на трамвайних шляхах його зупинили перехожі, які забрали в нього телефон та утримували його до приїзду поліції.

5. З залученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № 285 від 15 травня 2019 року вбачається, що вартість мобільного телефону, яким заволодів обвинувачений, становить 3.916 грн. 67 коп.

Враховуючи наведені докази, що повністю узгоджуються поміж собою та з висунутим ОСОБА_4 обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового розгляду про можливість такого, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини наразі ніким не оспорюються.

З огляду на наведене суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання

6. Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує визнання ним своєї винуватості та сприяння ним у досудовому розслідуванні вчиненого ним злочину та судовому розгляді кримінального провадження.

7. Обвинувачений під час судового розгляду вважав наявною в нього такої обставини, що пом`якшує його покарання, як щире каяття.
Але з таким повною мірою погодитись неможливе, адже обвинувачений намагається виправдати свою поведінку, зауважуючи, що "злочин вчинив алкоголь".
До того ж, обвинувачений, не зважаючи на спротив потерпілої, продовжив свої протиправні дії, припинив їх лише в зв`язку з діями сторонніх осіб, був викритим у вчиненні злочину безпосередньо після його вчинення, через що не мав підстав сподіватись, що у разі невизнання ним своєї вини його становище покращиться.
З огляду на таке суд вважає, що ставлення обвинуваченого до скоєного повністю характеризується та обмежується такими обставинами, як визнання ним своєї винуватості та сприяння у розслідуванні та розгляді кримінального провадження.

Обставини, які обтяжують покарання

8. Як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд на підставі пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального Кодексу України враховує вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 186 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

В зв`язку із цим суд відзначає наступне.

9. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, суд відзначає, що вчинений ним злочин є тяжким.

Суд відзначає також, що ОСОБА_4 вчинив злочин відносно дівчини, якій на момент вчинення злочину ледь виповнилось 19 років, до того ж - у спосіб, який породив в неї відчуття остраху, тривоги та приниження. Таке підвищує суспільну небезпеку вчиненого злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

10. Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на момент вчинення злочину мав родину, наразі має стабільне джерело доходів.

В той же час суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався, востаннє - за вчинення низки тяжких злочинів знов таки на тлі зловживання алкогольними напоями; відбув в місцях позбавлення волі загалом 18 років, але належних висновків для себе не зробив, натомість знов скоїв насильницький злочин відносно значно слабшої особи.

Наведене доводить, що вчинення злочинів цим обвинуваченим є наслідком обраного ним способу життя, який він, незважаючи на суттєві заходи впливу, що вже застосовувались до нього, змінювати не бажає.

За такого суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 186 Кримінального Кодексу України.

Призначення покарання

11. В зв`язку із таким суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

12. Обвинувачений просить про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування такого посилається про готовність відшкодувати потерпілій матеріальні та моральні збитки, свою рішучість у зміні способу життя та необхідність у наданні ним матеріальної підтримки в вихованні сина.

Аналізуючи ці посилання, суд приходе до такого.

12.1. Відповідно до статті 75 Кримінального Кодексу України обвинувачений може бути звільненим від відбуття покарання з випробуванням лише у разі, якщо обставинами справи буде доведено, що з огляду на характер вчиненого злочину та особу винного, його виправлення є можливим без відбуття покарання.

В цьому ж випадку підстави для такого висновку є відсутніми.

Так, по-перше, обвинувачений, як зазначалось вище, не став на шлях виправлення, не зважаючи на відбуття ним значних термінів покарання в місцях позбавлення волі, більше того, будучи засудженим за вчинення насильницького злочину відносно жінки у стані алкогольного сп`яніння до більш, ніж 10 років позбавлення волі, знов вчинив насильницький злочин відносно дівчини у стані алкогольного сп`яніння. Таке доводить, що виправлення обвинуваченого без застосування до нього покарання взагалі не є можливим.

По-друге, характер вчиненого обвинуваченим злочину свідчить про те, що його перебування у суспільстві наразі становить небезпеку, зокрема - для осіб, які є вочевидь слабшими за нього.

По-третє, спонукальний мотив для вчинення обвинуваченим злочину - зловживання алкоголем - за своєю суттю є таким, що його поведінка не може бути належним чином контрольована інакше, ніж шляхом його тримання під вартою.

По-четверте, з залученої до матеріалів кримінального провадження досудової доповіді вбачається, що застосування до нього покарання, не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі, не є доцільним.

12.2. Посилання обвинуваченого про необхідність у наданні ним матеріальної підтримки у вихованні сина не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення, адже наявні у справі матеріали доводять, що відповідну підтримку обвинувачений надати не здатен, бо витрачає зароблені /за його ж визнанням - не значні/ кошти на вживання алкогольних напоїв.

12.3. Посилання обвинуваченого про його рішучість у зміні способу життя матеріалами справи не підтверджуються; навпаки, як доведено вище, обвинувачений ставати на шлях виправлення не бажає.

12.4. Посилання обвинуваченого про його готовність відшкодувати потерпілій завдану їй шкоду в цьому випадку також не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

Так, матеріальна шкода потерпілій вже відшкодована під час досудового розслідування внаслідок припинення протиправних дій обвинуваченого, але - не внаслідок його дій щодо відшкодування такої шкоди.

Що ж стосується відшкодування моральної шкоди, то потерпіла від отримання грошового відшкодування за таку шкоду відмовляється, наполягає саме на притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

В зв`язку з таким суд відзначає, що лише потерпіла має можливість вибору власної поведінки у відповідь на вчинення щодо неї кримінального правопорушення, користуючись свободою розсуду та самостійно вирішуючи питання про те, наскільки вчинений щодо неї злочин зачіпає її інтереси, наскільки ефективним для їх захисту буде отримання матеріальної компенсації тощо.

Враховуючи наведене, суд приходе до висновку про те, що необхідність у запропонованому обвинуваченим відшкодуванні в цьому випадку є відсутньою.

Отже, посилання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання з випробуванням не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

Вирішення питання про долю речових доказів

13. Речовий доказ у справі - мобільний телефон "Xiaomi Redmi Note5", як предмети кримінального правопорушення, - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути потерпілій - ОСОБА_5 .

Вирішення питання про розподіл судових витрат.

14. Матеріали справи свідчать, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експертів Миколаївського НДЕКЦ при МВС України з метою встановлення обставин вчинення злочинів ОСОБА_4 було витрачено 942 грн.06 коп..

Відповідно до статті 124 КПК України вказані процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note5" - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 924 грн.06 коп. на відшкодування витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =

11.02.2020