ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/202/20 Справа № 175/3020/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000837, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , останній раз судимого: 20.10.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 26.12.2018 року за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2018 року умовно-достроково на 4 місяці 11 днів на підставі ст.81 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :

За цим вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та піддано кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном три роки з покладенням на нього відповідних обов`язків згідно пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
21 червня 2019 року приблизно о 20.20 годині він прибув у торгівельну залу магазину «Ашан Лівобережний» ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (далі Товариство або магазин «Ашан»), розташованого у ТРЦ «Караван» по вул. Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, упевнився, що за його діями ніхто не спостерігає та діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу узяв із торгівельного стелажу приналежні Товариству товари, а саме дві пляшки пива «Corona Extra» об`ємом по 0,355 л кожна, одну коробку нагетсів вагою 0,126 кг, одну упаковку соусу «Барбекю» вагою 28 г, одне кільце ковбаси «Українська смажена» вагою 0,436 кг, дві палки ковбаси «Італійська» марки «Агротем» вагою 0,384 кг і 0,390 кг, дві палки ковбаси «Московська» марки «Алан» вагою 0,339 кг і 0,347 кг, дві палки ковбаси «Салямі Італійська» марки «Globino» вагою 0,346 кг і 0,354 кг, дві палки ковбаси «Єврейська вищого сорту» марки «ММК» вагою 0,398 кг і 0,382 кг, дві палки ковбаси «Браухшвейгська» марки «Алан» вагою 0,370 кг і 0,380 кг, які з метою приховування переклав з продуктового кошика у чорний пакет і направився на вихід з торговельної зали.
Таким чином, вчинивши всі дії для скоєння крадіжки чужого майна загальною вартістю 1422,13 грн., довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_9 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки за касовою лінією був виявлений та затриманий працівниками служби безпеки магазину «Ашан».
В апеляції:
- прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання у виді двох років позбавлення волі. В іншій частині вирок просить залишити без змін.
В обґрунтування вказує, що судом не було надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Прокурор, вважає, що суд не взяв до уваги факти того, що ОСОБА_6 раніше судимий, не працевлаштований, веде соціально девіантний спосіб життя, немає джерела доходу.
Прокурор в апеляції також вказує, що після ухвалення оскаржуваного вироку, стало відомо, що в період розгляду справи, ОСОБА_6 був засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року. Також, 16 жовтня 2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів, вважає що апеляція прокурора не підлягає задоволенню за наступних підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що вирок є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з посиланням на м`якість призначеного судом покарання, колегія суддів, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції, як вбачається з вироку, врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, проте характеризується задовільно за місцем проживання, має родину на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює неофіційно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, визнано судом щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, що встановлено і в обвинувальному акті, та наявність малолітньої дитини. Обставин, що обтяжують покарання, судом встановлено не було.
За положеннями статті 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, обставини вчинення, особу винного, який щиро кається, активно сприяв у розкритті злочину, має соціальні зв`язки родину, на утриманні малолітню дитину, претензій з боку потерпілого не має, суд справедливо і обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_6 без відбування покарання, прийнявши рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з чим погоджується колегія суддів, оскільки таке покарання призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції, при зазначеному є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і такий висновок суду відповідає обставинам кримінального провадження і узгоджується з положеннями ст. 75 КК України.

Ствердження прокурора, що суд мав обрати більш тяжче покарання, та не врахував, що обвинувачений раніше судимим, а також те, що обвинувачений офіційно не працює, колегія суддів, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, оскільки під час ухвалення вироку вказані обставини судом першої інстанції враховані, та саме з їх урахуванням було призначено покарання обвинуваченому.

Застосування положень статті 75 КК України, судом першої інстанції також є достатньо обґрунтованим, суд навів вказані відповідні мотиви такого рішення, що в повній мірі відповідає і узгоджується з цією нормою закону.

Посилання прокурора на наявність інших вироків, зокрема ухваленого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 29.10.2019 року у кримінальному провадженні №0001430 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська та направлення 16.10.2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська обвинувального акту за ч.2 ст. 185 КК України є неприйнятним, оскільки даних і доказів про ухвалення вироків і набрання ними чинності апеляційному суду не надано. На момент ухвалення оскаржуваного вироку, прокурором суду першої інстанції зазначені ним вироки не надавалися, не розглядалися і не досліджувалися, а тому, враховуючи також загальні засади кримінального провадження презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зазначені обставини прокурором не можуть бути належними доказами і підставою для спростування висновків суду щодо застосування положень ст. 75 КК України і унеможливлювання її застосування до обвинуваченого у цьому оскаржуваному вироку.

З огляду на вище наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для погіршення становища обвинуваченого з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі прокурора, оскільки судом призначене покарання з застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000837 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4