Справа № 453/1490/19
№ провадження 1-кс/453/2/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000133 від 25.02.2016 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого відділення Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000133 від 25.02.2016 року.
Свої вимоги мотивують тим, що слідчий у кримінальному провадженні №0000133 від 25.02.2016 року злісно й умисно не проводить розслідування, не виніс постанови на клопотання заявників від 28.11.2019 року про проведення слідчих дій та не повідомив про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України за самозахоплення спільного заїзду і проходу. Просять суд зобов`язати слідчого ОСОБА_4 провести слідчі дії в даному кримінальному провадженні, а саме: повідомити про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виконати ухвалу слідчого судді від 21.10.2019 року та визнати його дії протиправними.
ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги поданої ним та ОСОБА_2 скарги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні наведені у скарзі та повідомив про неможливість ОСОБА_2 з"явитися в судове засідання, про що остання подала відповідну заяву.
Слідчий СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Статтею 303 КПК України, передбачено оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, виключно на досудовому провадженні.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що заявником, потерпілим, його представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин-надсилається її.

28.11.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було подано до Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області клопотання, яке зареєстроване за вх. №П-39 від 28.11.2019 року про зобов`язання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити незаконного захоплений спільний заїзд і прохід через спільні ворота і хвіртку, для безперешкодного добирання до свого будинку, звільнення незаконного захоплених об`єктів нерухомого майна та повідомлення про підозру за вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України та притягнення їх до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000133 від 25.02.2019 року слідчим СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесена постанова від 29.11.2019 року, якою у клопотанні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі. Свою постанову мотивує тим, що в даному кримінальному провадженні не здобуто та не встановлено законних випадків та підстав, передбачених ст. 276 КПК України про оголошення підозри гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушенння, передбаченого ст. ст. 190, 356 КК України, так як відсутні будь-які наявні достатні докази для підозри цих осіб у зазначеному кримінальному правопорушенні, а тому дане клопотання є безпідставним та не підлягає задоволенню.
Дана постанова слідчим була направлена ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить супровідний лист від 02.12.2019 року.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги, в частині не винесення постанови на клопотання заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.11.2019 року слід відмовити, оскільки слідчим при розгляді клопотання заявників були дотримані вимоги ст. 220 КПК України.
При розгляді інших вимог скарги, слідчий суддя виходив з наступного.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Главою 22 КПК України передбачені випадки повідомлення про підозру, вимоги до повідомлення про підозру та порядок її вручення.
Відповідно до вимог ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до норм кримінального процесуального закону оголошення підозри входить до компетенції слідчого чи прокурора.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Оскільки дані вимоги скарги не входять до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, вважаю необхідним відмовити у задоволенні таких.
Що стосується вимог скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , то з поданої заявниками скарги, слідчому судді не вдалося з`ясувати жодного конкретного прикладу бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні № 0000133, яка б полягала, наприклад, у невиконанні обов`язку розгляду заявленого клопотання у встановлений ст. 220 КПК України строк, або унездійсненні іншої процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Щодо вимоги заявників про зобов`язати слідчого виконати ухвалу слідчого судді від 21.10.2019 року, то слідчий суддя зазначає, що з комплексного аналізу ст.ст. 303, 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя виносить ухвалу, яка може бути, серед іншого, про зобов`язання вчинити певну дію, тобто слідчий суддя може зобовязати слідчого, прокурора вчинити певну конкретно визначену процесуальну дію, причому лише таку, невчинення якої, у відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржено на досудовому розслідуванні. При цьому, заявниками не деталізовано в скарзі, які ж саме процесуальні дії не було вчинено слідчим та які дії слідчий суддя мав би зобов`язати вчинити слідчого відповідно до вказаної в скарзі ухвали від 21.10.2019 року.
Ураховуючи наведене, у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000133 від 25.02.2016 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 17.01.2020 року.

Слідчий суддя