Провадження №: 1-кп/752/1050/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007646, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.06.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн.;

15.08.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки;

обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 08.09.2019 року приблизно о 16.00 годин, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення павільйону № НОМЕР_1 , що розташований на території ВДНГ по проспекту Академіка Глушкова, 1 в м. Києві.

Переконавшись, що поряд немає працівників магазину, та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв шуруповерт марки «Makita» DF547DWE 13mm (1/2), вартістю 2326 грн., який є власністю ОСОБА_6 та який знаходився на одній з робочих поверхонь павільйону. Викрадений шуруповерт ОСОБА_5 розмістив в районі грудей, прикривши папкою, яку мав з собою, та вийшов з приміщення павільйону. Однак, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, та не зміг розпорядитися викраденим майном, оскільки був виявлений робітниками, які там працювали та які викликали охорону.
Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, - замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 08.09.2019 року перебуваючи на території ВДНГ, зайшов в один з павільйон, хотів поцікавитися щодо виготовлення ліжка. Користуючись відсутністю сторонніх в павільйоні, непомітно взяв шуруповерт, який прикрив папкою, та вийшов з павільйону. Однак, його виявили працівники та викликали охорону, які його затримали. У вчиненому розкаюється, просить не позбавляти волі, оскільки має трьох неповнолітніх дітей. Раніше був судимий і перебуває на іспитовому терміні, не може пояснити свого вчинку.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, наявність трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до матеріалів кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду в цілому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_5 визначити за правилами ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків. Приймаючи таке рішення суд враховує, що ОСОБА_5 15.08.2019 року вироком Деснянського районного суду м. Києва визнаний винним і засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 (один) роки, і після постановлення вироку, до повного відбуття покарання, тобто до закінчення іспитового строку, випадок на який поширюються правила ст. 71 КК України, вчинив новий злочин в якому він обвинувачується і винність у вчиненні якого, доведена судом.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Ураховуючи вирок Деснянського районного суду м. Києва від 15.08.2019 року, яким ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, за правилами ст. 71 КК України (сукупністю вироків), остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1