Справа №212/6251/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження №0000563 внесене в ЄРДР 24.03.2019р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
- сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 ,

- сторони захисту: адвоката ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
- потерпілої сторони: ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
24.03.2019 року у ранковий час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані припинення офіційних шлюбних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшов до місця її проживання - будинку АДРЕСА_2 .

Він зайшов в приміщення під`їзду будинку, двері якого йому відчинила ОСОБА_9 . Вони разом прослідували до кабіни ліфту, де ОСОБА_5 , на ґрунті фактичного розриву шлюбних відносин, ініціатором припинення яких була ОСОБА_9 , влаштував сварку з останньою.

Знаходячись в кабіні ліфту, у ОСОБА_5 , під час сварки з дружиною, з мотивів гострої неприязні до дружини, викликаної ревнощами, виник намір на заподіяння ОСОБА_9 смерті.

Діючи з цією метою, ОСОБА_5 , 24.03.2019 року, приблизно о 07:00-й годині ранку, знаходячись в кабіні ліфту 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів гострої неприязні до дружини, викликаної ревнощами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 та бажаючи настання саме таких наслідків, утримуючи в правій руці невстановлений слідством ніж, який мав при собі, послідовно, один за одним, почав наносити клинком вказаного ножа удари в область тулуба ОСОБА_9 , яка стояла звернутим до нього обличчям та намагалась захиститись руками.

Нанісши, при цьому, не менше 10 ударів, з яких не менше 3 ударів в ділянку грудної клітини, не менше З ударів в область живота жінки, тобто у місце розташування життєво-важливих органів людини та не менше 4 ударів в область правої руки ОСОБА_9 .

Після того як ОСОБА_9 , бажаючи втекти, намагалася вибігти з кабіни ліфту, який в цей час знаходився на 9-му поверсі, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, спрямованні на заподіяння смерті ОСОБА_9 , з метою доведення злочину до кінця, умисно наніс, тим же невстановленим слідством ножем, не менше 1 удару в область правого передпліччя та не менше одного удару в область спини ОСОБА_9 - місце розташування життєво-важливих органів людини.

Після скоєного, ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та досягнення своїх злочинних намірів, залишив місце вчинення злочину, а потерпіла ОСОБА_9 з метою виклику медичної допомоги прослідувала до квартири АДРЕСА_3 , розташованої на 8-му поверсі цього ж під`їзду будинку, де, впавши на підлогу прихожої даної квартири, в короткий проміжок часу від отриманих ножових поранень померла.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

*колото-різаної рани №1 в проекції 2 ребра ліворуч посередньо - ключичній лінії;

*колото-різаної рани №2 в проекції 6 та 7 міжребер`я праворуч по середньо-пахвовій лінії;

*колото-різаної рани №3 на передній поверхні грудної клітки в проекції 8-10 ребра по білягрудинній лінії;

*колото-різаної рани №4 на передній поверхні живота по середній лінії;

*колото-різаної рани №5 у нижній третині живота праворуч по середньо-ключичній лінії;

*колото-різаної рани №6 в проекції здухвинної кістки праворуч;

*колото-різаної рани №7, що розташована на спині в проекції 8-10 ребра по лопаточній лінії ліворуч;

*колото-різаної рани №8, що розташована на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині;

*колото-різаної рани №9 на внутрішній поверхні правого плеча у верхній третині;

*колото-різаної рани №10 та №11 на долонній поверхні правої кисті в проекції 3-4 п`ясних кісток;

*колото-різаної рани №12 розташованої на долонній поверхні нігтьової фаланги 3 пальця правої кисті,

*розриву правого купола діафрагми; в обох плевральних порожнинах по 1000 мл рідкої буро-червоної крові та згортків крові; розриву великого сальника на передній поверхні продовження рани №4; розриву легені на внутрішній поверхні середньої частки правої легені продовження ранового каналу від шкірної рани №2; розриву черевного відділу аорти на передній стінці,

що супроводжувалися ушкодженнями внутрішніх органів та ускладнились гострою крововтратою і які, відповідно до висновку експерта №618 від 05.04.2019 року, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в скоєному визнав повністю та пояснив, при цьому, наступне. 22.03.2019 року йому подзвонила дружина - ОСОБА_9 , і попросила надати кошти на утримання дитини в розмірі 5000 гривень. За день до цього, на залізничному вокзалі у нього відбулося спілкування з громадянином ОСОБА_10 , відносно якого обвинувачений припускав факт співмешкання з його дружиною ОСОБА_9 23.03.2019 року обвинувачений виїхав з міста Києва до міста Кривого Рогу з метою зустрітися з дружиною та дитиною. Для цього він купив м`яку іграшку для дитини. В поїзд з собою він взяв ніж, який зберігав при собі в кишені. Суду пояснив, що зробив це з метою забезпечення самозахисту в дорозі на випадок виникнення небезпечних ситуацій. Вранці

24.03.2019 року (приблизно о 7-й годині ранку) ОСОБА_5 прийшов до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_9 до квартири його впускати відмовилась, через що вони спілкувались на сходовому майданчику. Розмова як пояснив обвинувачений одразу перейшла в площину конфлікту, оскільки він вимагав побачення з дитиною, а жінка поставила як умову побачення гроші, які він мав привезти з собою та передати дружині.
Далі події розвивались так: ОСОБА_9 викликала ліфт, обвинувачений разом з нею зайшов в кабіну ліфта і жінка зробила спробу скерувати ліфт до низу, пропонуючи обвинуваченому покинути будинок та піти. ОСОБА_5 , напроти, почав натискати кнопки керування ліфтом у протилежному напрямку, заважаючи жінці скерувати ліфт до нижнього поверху. Впродовж цих дій сварка між ними продовжувалась, ліфт їздив деякий час в різних напрямках. ОСОБА_9 почала штовхати його, потім вдарила його ногою в пах. Обвинувачений пояснив, що він рефлекторно у відповідь вдарив її два рази ножем в ділянку живота. Ніж тримав приховано в кишені, ще з моменту переїзду у потязі але навіщо приніс його на зустріч з дружиною пояснити не спромігся. На питання прокурора, чи не була кількість ударів ножем набагато більшою ніж два рази не заперечував, пояснив, що їх дійсно було більше, скільки точно сказати не може. В цей час, на 9 поверсі, двері ліфту відчинились і потерпіла зробила спробу вискочити і побігти по сходам вниз. Прокурор поставив питання. чи отримала потерпіла, при цьому, ще два удари ножем зі сторони спини, тобто ззаду при намаганні покинути кабіну ліфту. Обвинувачений заперечував цей факт, однак впевнено цього не зробив, не зміг також пояснити, чому він дістав ніж та почав наносити удари потерпілій і продовжував це навіть тоді, коли вона вже намагалася втікти від нього. Пояснив, що крові не бачив, тому припустив, що потерпіла не знаходиться у небезпеці, через що і швидку допомогу не викликав, а пішов з місця події, залишивши потерпілу у під`їзді у безпорадному стані. Визнав, що саме від його дій, ударів ножем, наступила смерть потерпілої. Додав, що потерпіла намагалась захищатися, зокрема намагалась обхватити рукою лезо ножа.
Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_8 пояснив, що його донька давно хотіла піти від ОСОБА_5 , оскільки він на ґрунті пияцтва, лудоманії та ревнощів постійно застосовував психологічне та фізичне насильство. 27.02.2019 року ОСОБА_9 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, пізніше обвинувачений дізнавшись про це приїхав розбиратись. Донька дуже боялась його, тому що він дуже агресивний та не вмів контролювати свої емоції. ОСОБА_8 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 33 491 гривень, які складаються з витрат на поховання потерпілої: придбання необхідних речей для поховання, транспорт, оплату звичайних ритуальних послуг, спорудження нагробного пам`ятника, витрати підтверджено документально. Крім того, просив в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 1000000 гривень, оскільки кожного дня він з дружиною постійно відчувають тяжкість безпоповоротної втрати і все це з урахуванням осиротілої шестирічної дитини його внучки, яка залишилась без батьківського піклування і кожного дня питає де мама, коли вона повернеться, постійно плаче. Страждання дитини перетворюють їх з жінкою життя на справжню муку. Вони намагаються забезпечити належний рівень виховання та утримання дитини але ніколи не зможуть замінити їй матір. Стресовий стан, у якому вони з жінкою живуть з моменту смерті доньки, непереборний душевний біль, крах надій всього життя, адаптація до нових умов життя все це потребує значних зусиль для відновлення душевної рівноваги, яка необхідна для життя і виховання внучки. Така аргументація обґрунтування суми моральної шкоди наведена потерпілим ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він зустрічався з потерпілою, між ними встановлювались особисті відносини. Зі слів свідка, ОСОБА_9 розповідала, що її чоловік погрожував їй фізичною розправою і навіть вбивством, що вона боїться його і тому поїхала працювати до м.Києва, подалі від нього.

21.03.2019 року на залізничному вокзалі свідок проводжав ОСОБА_11 на потяг і там вони зустріли ОСОБА_5 , з яким у свідка відбулася розмова, у якій ОСОБА_5 намагався з`ясувати чи є у свідка зі ОСОБА_11 особисті відносини. Свідок відповів обвинуваченому, що з ОСОБА_9 у нього виникли та тривають серйозні відносини. Розмова була спокійною, без конфліктних моментів. Свідок провів ОСОБА_9 на поїзд і вона поїхала в м.Кривий Ріг. Наступного дня він розмовляв з нею в останній раз по телефону.
Факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення беззаперечно підтверджується належними та допустимими доказами, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та іншими обставинами, які мають значення для кримінального провадження, та які надані прокурором і досліджені судом безпосередньо у судовому засіданні, а саме:
- протоколом огляду місця події від 24.03.2019р., відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_5 , де мешкала потерпіла ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду місця події від 24.03.2019р., відповідно до якого в присутності понятих, було оглянуто майданчик восьмого поверху під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , на підлозі біля ліфту, були множинні плями бурого кольору округлої форми, 2 капці синього кольору, на підошві яких перебувають плями бурого кольору, фрагмент туалетного папіру з плямами бурого кольору;
- протокол огляду трупа від 24.03.2019 року, відповідно до якого труп ОСОБА_9 виявлено в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_6 , з тілесними ушкодженнями, не менше семи колото- різаних ран та фототаблицями до даного протоколу з фототаблицями;
- актом судовомедичного дослідження №618 від 25.03.2019 року, трупа ОСОБА_9 , відповідно до підсумків якого, причиною її смерті з`явилась проникаючи колото-різані поранення грудної клітки, черевної порожнини які супроводжувалися ушкодженнями внутрішніх органів та ускладнилася гострою крововтратою, що підтверджується морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті: множинні колото-різані рани груді, спини, живота, верхніх кінцівок; різані рани кистей рук; розриви середньої частки правої легені, правового купола діафрагми, великого сальника, передньої стінки черевного відділу аорти; рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під зовнішню оболонку серця та в міжчастковому легеневу плевру. Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
- висновком судово-медичної експертизи № 618 від 11.04.2019, по факту смерті ОСОБА_9 , відповідно до якого, причиною смерті причиною її смерті з`явилась проникаючи колото-різані поранення грудної клітки, черевної порожнини які супроводжувалися ушкодженнями внутрішніх органів та ускладнилася гострою крововтратою, що підтверджується морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті: множинні колото-різані рани груді, спини, живота, верхніх кінцівок; різані рани кистей рук; розриви середньої частки правої легені, правового купола діафрагми, великого сальника, передньої стінки черевного відділу аорти; рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під зовнішню оболонку серця та в між частковому легеневу плевру. Виявлені тілесні ушкодження виникли від багаторазової дії плоского клинкового предмету, володіючого колюче-ріжучими властивостями, яким могли бути клинок ножа або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. Зазначені пошкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті;
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 85 від 13.05.2019 року,

відповідно до висновку якого: згідно «Акту судово-медичного дослідження» №132 від 26.03.2019 року «При судово-медичному імунолічному дослідженні зразка крові група ОСОБА_9 (Висновок експерта) (АКТ) №618 від 25.03.2019) встановлена з група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0». При подальшому дослідженні, в зразку крові ОСОБА_9 , висушеної на марлеввій серветці, виявлено супутній антиген Н за ізосерологічною системою АВ0. На змивах РБК вилучених 24.03.2019 року під час проведення огляду місця події, на фрагменті туалетного паперу, вилученого 24.03.2019 року під час проведення огляду місця події, на тапочках, вилучених 24.03.2019 під час проведення огляду місця події виявлені сліди крові, враховуючи отримані результати дослідження слідів крові та групову приналежність крові, не виключена можливість утворення виявлених слідів за рахунок крові потерпілої ОСОБА_9 , оскільки її кров належить саме до вказаної групи, або від іншої особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В і сукупнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0;
- висновком судово-дактилоскопічної експертизи №28/4.6/774 від 19.06.2019р., згідно висновків якої два сліди пальців рук розмірами 17х29 мм та 17х20мм, вилучені 24.03.2019 року в ході огляду місця події за адресою: м-н 5-й Зарічний,22 в Покровському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, залишений відповідно вказівним та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- висновком судово-психіатричної експертизи №106 від 18.06.2019р., відповідно до якого ОСОБА_5 , у період часу, який відноситься до вчинення інкримінованого йому правопорушення (24.03.2019 року) яким небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством іншим психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У момент здійснення інкримінованого йому правопорушення (24.03.2019 року) в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством чи іншим психічним розладом не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєному злочині визнав повністю, цивільний позов визнав, прокурор ОСОБА_3 долучив, а суд безпосередньо дослідив всі перелічені вище матеріали досудового розслідування, які у взаємозв`язку з іншими доказами і обставинами справи, показами учасників судового розгляду утворили логічно завершену картину злочину скоєного ОСОБА_5 , вина якого за таких умов, вважається доведеною безаперечно поза всяким розумним сумнівом.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 визнається судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.1 ст.115 КК України, за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до положень ст.65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і

обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд вважає визнання вини.

Обставиною, яке обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України вчинення злочину щодо подружжя.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, колегія суддів виходить з положень ст.65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченого, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. В той же час, відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнані найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини. Беручи до уваги те, що особі, який вчинив кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, умови його життя, вік, стан здоров`я, з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд вважає що виправлення обвинуваченого можливе тільки з ізоляцією її від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій кваліфіковані його дії.
Незважаючи на визнання вини обвинуваченим, колегія суддів не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання наближеної до нижчої межі санкції ч.1 ст.115 КК України, оскільки обвинувачений не зміг переконати склад суду у дійсно щирому каятті відносно скоєного, його позиція при допиті, доволі суперечлива щодо мотивації та обставин вчиненого ним, залишила відчуття намагання частково виправдати мотиваційні причини його поведінки при підготовці і скоєнні цього особливо тяжкого злочину. Колегія суддів, з урахуванням викладеного погоджується з обґрунтованою позицією обвинувачення, щодо призначення, у даному випадку, міри покарання, яка повинна бути співмірно суворою зі скоєним, не вбачаючи підстав для економії кримінальної репресії.
В частині заявленого потерпілим цивільного позову колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.128 КПК України (Цивільний позов у кримінальному провадженні), особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає між іншим у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Як вбачається зі статті 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на:забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла); забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Статтею 2 зазначеного Закону визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, а предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).

Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги про стягнення майнової шкоди затрати на поховання та купівлю й установку надгробного пам`ятника, які підтверджені долученими до матеріалів справи копіями платіжних документів в сумі 33 941 гривня. Ця вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

В частині заявленого потерпілим ОСОБА_8 розміру моральних страждань, пов`язаних з загибеллю рідної, близької йому людини - доньки, суд впевнений, що ніякою сумою грошей не можливо компенсувати втрату рідної людини, однак, визначаючи компенсацію у грошовій формі, відповідно до положень чинного цивільного законодавства, необхідно враховувати питання реальної можливості обвинуваченого сплатити вказану суму, тому суд, виходячи з засад співмірності, розумності та справедливості та з урахуванням обставин справи та наслідків, які настали для позивача, вважає необхідним зменшити суму відшкодування моральної школи до розміру - 800 000 гривень.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.118 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 витрати на правову допомогу розмірі 800 гривень.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід домашній арешт, залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
По справі проведена Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судово-дактилоскопічна експертиза №28/4.6/774 від 19.06.2019 року - витрати за яку підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 368, 373, 374 КПК України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання 12 (дванадцять) років позбавлення волі.
Після набрання вироку законної сили, ОСОБА_5 направити для відбування покарання до місць позбавлення волі.

Запобіжний захід домашній арешт, залишити ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання з метою приведення вироку до виконання.
Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому, згідно ч.5 ст.72 КК України,строк перебування обвинуваченим під вартою з 04 липня 2019 року по 08 серпня 2019 року із розрахунку - один день тримання під вартою за один позбавлення волі.

Речові докази:

-зрізи нігтьових пластин з рук трупа, змиви з рук трупа та відбитки пальців рук трупа ОСОБА_9 , після відповідних досліджень (1 паперовий конверт), відбитки рук підозрюваного ОСОБА_5 (1 паперовий конверт), жіночі тапки синього кольору зі слідами РБК, фрагмент туалетного паперу за слідами РБК, змиви РБК, 3 сліди папілярних ліній (1 паперовий конверт), мобільний телефон марки «Астро» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 та зразки букального епітелію ОСОБА_12 , зразки крові трупа ОСОБА_9 , які зберігається в камері схову Криворізького ВП ( квитанція 0870/19) знищити;

-мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , який належав потерпілій ОСОБА_9 повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведену Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судово-дактилоскопічну експертизу №28/4.6/774 від 19.06.2019 року в сумі 1256,08 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33491,00 гривень, витрати на правову допомогу - 800,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 800 000,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Судом буде направлена ухвала до органу опіки та піклування за місцем проживання, щодо влаштування дитини. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3