Справа № 185/3156/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 від 08 квітня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого неповну середню освіту, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24 липня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року, яким йому призначено покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
28 грудня 2019 року у приміщенні Павлоградського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світличної Ганни, 53, засуджений ОСОБА_5 став на облік та був ознайомлений під розписку з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, а також попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Засуджений ОСОБА_5 отримав направлення на відпрацювання громадських робіт до КП «Затишне місто» міста Павлограда Дніпропетровської області. Повідомленням директора КП «Затишне місто» встановлено, що засуджений ОСОБА_5 направлений на відбування покарання у виді громадських робіт з 30 грудня 2019 року на відпрацювання не з`явився.
Станом на 23 квітня 2020 року зі 100 годин громадських робіт, призначених вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року, ОСОБА_5 не відпрацював жодної години громадських робіт.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на громадські роботи до КП «Затишне місто» у місті Павлограді Дніпропетровської області без поважних причин, тим самим, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, до якого його було засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який заявив, що вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнає повністю і зазначив, що24 липня 2019 року його було засуджено Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 (сто) годин. У грудні 2019 року його викликали до «Центру пробації», видали направлення до КП «Затишне місто», пояснили порядок відбування покарання, а також попередили про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання покарання. Ні наступного, ні іншого дня для складання графіку він не з`являвся. На початку квітня його повторно викликали і попередили про кримінальну відповідальність. Не виконував роботи, бо були підробітки. На лікуванні не перебував, у відрядження не їздив. У вчиненому розкаюється.

Відповідно до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Відповідно до копії підписки від 28 грудня 2019 року ОСОБА_5 ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, а також попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
28.12.2019 року ОСОБА_5 отримав направлення на відпрацювання громадських робіт до КП «Затишне місто» міста Павлограда Дніпропетровської області.
Відповідно до копій довідок від 28.01.2020 р. та 12.03.2020 р. з КП «Затишне місто» ОСОБА_5 не з`явився для складання графіка та виконання громадських робіт з 30.12.2019 р. до 28.01.2020 р. та з 01.03.2020 р. до 12.03.2020 року відповідно.
01.04.2020 року ОСОБА_5 знову попереджено при кримінальну відповідальність відповідно доч. 2 ст. 389 КК України у зв`язку з ухиленням останнього від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Відповідно до довідок лікувальних закладів за місцем проживання на стаціонарному та амбулаторному лікуванні обвинувачений не перебував

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки обвинувачений без поважних причин навмисно ухилявся від виконання покарання у вигляді громадських робіт за попереднім вироком, причини неявки є неповажними.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти життя та здоров`я особи, незважаючи на застосування щодо нього покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, від його відбуття ухилявся без поважних причин, що свідчить про недосягнення раніше призначеним покаранням цілей і завдань закону про кримінальну відповідальність.

У той же час обвинувачений по місцю проживання згідно з характеристикою характеризується задовільно. На обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, активне сприяння встановленню істини.

Обтяжуючою обставиною є рецидив злочинів.

Прокурор просила призначити покарання у вигляді арешту

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі та обтяжуючу обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту

Оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, вчинено після ухвалення вироку Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 24 ипня 2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України, за яким призначено покарання у вигляді громадських робіт в розмірі 100 годин, але до повного відбуття покарання, то покарання обвинуваченому необхідно призначити за сукупністю вироків, за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Невідбута частина покарання за попереднім вироком складає 100 годин, які за правилами ч. 1 ст. 72 КК України підлягають переведенню в більш суворий вид покарання.

Речові докази відсутні. Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене УВАЄВУ ОСОБА_6 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року у вигляді 100 годин громадських робіт перевести в арешт з розрахунку 8 годин громадських робіт - 1 день арешту.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року у вигляді 1 (одного) дня арешту і остаточно УВАЄВУ ОСОБА_6 визначити покарання у вигляді арешту строком 1 (один) місяць 1 (один) день.

Строк відбуття покарання обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1