Дата документу 09.06.2020 Справа № 554/4965/20
Провадження №1-кс/554/7861/2020
УХВАЛА
Іменем України

09 червня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати прокуратуру Полтавської області включити заяву адвоката ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 29.05.2020 року він звернувся до прокуратури Полтавської області з заявою про скоєння відносно нього кримінального злочину. 30.05.2020 року поштове відправлення було отримано адресатом, проте станом на 31.05.2020 року заява не була внесена до ЄРДР. У той же час в заяві було зазначено достатні відомості про кримінальне правопорушення. Так, з метою перешкоджання професійної діяльності було штучно створена фабула кримінального правопорушення та 05.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено дані кримінального провадження №0000147 за ч.2 ст.369-2 КК України у відношенні заявника.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити. Вказав, що відносно нього Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, скоєно злочин, а саме: незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності та повідомлення про підозру за ст.269-1 КК України (отримання неправомірної вигоди). Підозру ОСОБА_3 не оскаржував. Вважає це впливом на його діяльність з метою недопущення його, як адвоката, до участі в кримінальній справі по притягненню правоохоронців до відповідальності.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, з наступних підстав.
Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.214 КПК України до прокуратури Полтавської областііз заявою від 29.05.2020 року про кримінальне правопорушення, скоєне службовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, в результаті порушення кримінального провадження №0000147 за ч.2 ст.369-2 КК України у відношенні заявника.
За змістом вказаної заяви ОСОБА_3 , у відношенні заявника скоєно дії щодо порушення його прав та обов`язків, передбачених ст.ст.397-400 КПК України, ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У зв`язку з викладеними у заяві обставинами, ОСОБА_3 просив внести відомості до ЄРДР, розпочати за вказаним фактом досудове розслідування.

Прокуратурою Полтавської області отримано заяву ОСОБА_3 , проте відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що зазначені в заяві дії службових осіб містять ознаки можливих, на його думку, неправомірних дій, з метою перешкоджання професійної діяльності адвоката, шляхом штучного створення фабули кримінального правопорушення за ч.2 ст.369-2 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення порушень Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами, а доводи заяви зводяться, серед іншого, до непогодження із процесуальними рішеннями та діями працівників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, під час здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні №0000147 від 05.02.2020 року щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, учасником якого є заявник.
Беручи до уваги пов`язаність зазначених фактів, наведені заявником обставини не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки переслідують мету ініціювання нового кримінального провадження та проведення досудового розслідування поза межами належної правової процедури, адже таке підлягає оскарженню у передбаченому КПК України порядку в кримінальному провадженні, в якому здійснюються відповідні слідчі та процесуальні дії та вже висунута підозра, оскільки законність процесуальних актів і дій, вчинених під час досудового розслідування конкретного кримінального провадження не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Крім того, в контексті поданої заяви про злочин варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, доводи заявника у заяві про злочин є його особистою оцінкою дій посадових осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, виходячи з аналізу викладеного, незважаючи на те, що заявник вважає свою заяву повідомленням про вчинення службовими особами кримінального правопорушення, проте остання за своїм змістом в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки в заяві викладена суб`єктивна оцінка особи щодо процесуальних дій та рішень, пов`язаних з іншим кримінальним провадженням.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 в ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1