ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 ;

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/6678/18 відносно

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Одесі, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11.07.2017 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_11 допустила порушення вимог п. 2.3 б), п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:
- п. 2.3. «б» Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.4 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку... Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Порушення виразились в тому, що у вказаний день та час водій ОСОБА_11 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснюючи рух по сухому дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці 25-ї Чапаєвської Дивізії в м. Одесі, з боку вул. Гайдара в напрямку вул. І. Рабіна, за кермом транспортного засобу уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною не слідкувала та при виконання маневру - поворот наліво на АЗС «SanOil», діючи необережно, проявивши злочинну самовпевненість, перед початком маневру не переконалась, що цей маневр не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість виявити велосипед під керуванням велосипедиста ОСОБА_12 , який на той час рухався у зустрічному напрямку по вул. 25-ї Чапаєвської Дивізії у прямому напрямку, заходів для своєчасного виявлення велосипедиста не вжила в результаті чого допустила зіткнення із велосипедистом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху акроміального кінця лівої ключиці з розривом ключично- акроміальної та ключично-дзьобуватої зв`язок. Вказане ушкодження спричинене дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля, велосипеда та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та велосипеда) та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Обвинувачена ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину не визнала, з приводу обвинувачення пояснила, що 11.07.2017 року вона їхала по вул.25-ї Чапаївської дивізії та вирішила звернути на заправку. Зупинившись вона увімкнула лівий показчик повороту. На зустрічної змузі руху поперед неї стояв мотоцикліст, який подав сигнал та пропустив її. Вона почала здійснювати поворот ліворуч і коли вона майже завершила поворот, почула звук і помітила удар в праве крило автомобіля. Коли вона вийшла з автомобіля, то побачила, що потерпілий ОСОБА_12 стояв поруч з велосипедом. Вона запропонувала йому свою допомогу, однак він відмовився.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_11 у вчиненні злочину при викладених у вироку обставинах, які узгоджуються з формулюванням обвинувачення, на підставі доказів, досліджених при судовому розгляді.
Так, потерпіий ОСОБА_12 , пояснив, що 11 липня 2017 року він здійснював тренування на велосипеді вздовж Київської траси. Повертаючись додому, він їхав по вул. 25-ї Чапаївської дивізії в умовах гарної видимості та освітлення. При під`їзді до повороту на заправку на зустріч йому рухався автомобіль обвинуваченої, який увімкнув показчик повороту ліворуч з наміром повернути в сторону заправки. Спочатку автомобіль обвинуваченої пригальмував, а потім повністю зупинився. Однак, коли потерпілий наблизився на відстань майже в 10 метрів до авто, автомобіль обвинуваченої різко почав рухатись та здійснювати поворот. Оскільки автомобіль ОСОБА_11 деякий час стояв, не рухаючись, то він не став пригальмовувати, так як був впевнений, що обвинувачена бачила його. В той момент велосипед потерпілого рухався зі швидкістю близько 30-35 км/годину. Зіткнення відбулося переднім колесом велосіпеда в заднє крило та задні двері автомобіля, він вдарився бедром та головою в задню частину та плечем в задню стійку. Автомобіль поїхав далі, на територію заправки, а він залишився на місці зіткнення. Коли він прийшов до тями, він встав на ноги і зрозумів, що в нього сильно болить рука, після чого, його було госпіталізовано до лікувального закладу.
Крім показань потерпілого, вина ОСОБА_11 у інкримінованому їй злочині підтверджується:
- протоколом огляду місця події від 11.07.2017 року
- протоколом огляду транспортного засобу автомобіля «Dacia Logan» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 11.07.2017;
- протоколом огляду відеозапису від 18.07.2017 року, зміст якого відображає обставини ДТП, яке сталося 11.07.2017 року біля 20 годин 20 хв. по вул. 25-ої Чапаївської дивізії;
- оглянутим в ході судового засідання речовим доказом: CD-диском з відеозаписом з місця події;
- висновком комісійної судової автотехничної експертизи з дослідження обставин контактування № 17-5597 від 12.03.2018, відповідно до якого водій автомобіля «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 в умовах даної події, згідно заданих вихідних даних, мав технічну можливість належним виконанням вимог п. 10.1 та 10.4 частини 2 Правил дорожнього руху запобігти настанню ДТП контактуванню свого автомобіля з велосипедом.
З позиції технічного аналізу, з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту зміни напрямку руху автомобілем DACIA на перехресті, прийнятого експертом), водій велосипеду TRIESTINA не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем DACIA, та перебував в аварійній обстановці.
Належні дії водія велосипеду TRIESTINA в аварійній ситуації Правилами дорожнього руху не регламентується. Тобто, встановлення належних, у світлі вимог Правил дорожнього руху дій водія велосипеду TRIESTINA, а також розгляд питання про наявність (відсутності) технічної можливості запобігти зіткненню, з експертної точки зору є безпредметним.
Фактичні дії водія автомобіля DACIA, що не відповідають п. 10.1 та 10.4 частина 2 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з фактом настання даної події - ДТП.
- висновком судової автотехничної експертизи з дослідження технічного стану автомобіля №379-А від 17.08.2017, відповідно до якої ходова частина, рульове керування й гальмова система автомобіля марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до момента настаня ДТП перебували в працездатному стані і забезпечували водієві технічну можливість рухатись у завданому напрямку;
- висновком судової автотехничної експертизи з дослідження механізму і обставин зіткнення автомобілів технічного стану автомобіля №380-А від 29.08.2017, відповідно до якого в момент зіткнення велосипед «Triestina GTR» контактував лівою ручкою гальма із задніми правими дверима автомобіля «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 .
- висновком судово-медичного експерта №1943, відповідно до якого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху акроміального кінця лівої ключиці з розривом ключично- акроміальної та ключично-дзьобуватої зв`язок. Вказане ушкодження спричинене дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля, велосипеда та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та велосипеда) та згідно з п. п. 2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.
Аналізуючи позицію обвинуваченої, яка не визнала своєї вини у вчиненому злочині, суд вважає, що така позиція обвинуваченої є вибраним способом захисту, та така позиція обвинуваченої не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду, оскільки спростовується сукупністю досліджених у суді доказів сторони обвинувачення.
Допитаний під час судового засідання за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 11.07.2017 року він, разом із з дружиною ОСОБА_11 рухались по вул. 25-ї Чапаївської Дивізії та вирішили заїхати на заправку. Під`їжджаючи до повороту, ОСОБА_11 увімкнула показчик лівого повороту, а в той час на перехресті стояв мотоцикліст, який сигналом показав, що автомобіль ОСОБА_11 може проїжджати. Закінчуючи поворот на перехресті, в задні двері врізався велосипедист. Свідок вказав, що ОСОБА_12 обігнав мотоцикліста, який стояв у правій смузі, і врізався в задні двері. Після зіткнення ОСОБА_12 зняв якийсь прилад з руля велосипеду і сказав наступне: «я знов пошкодив ту саму руку». Свідок пояснив, що ОСОБА_11 здійснювала поворот у зв`язку з тим, що мотоцикліст подав знак миготінням світла, що пропускає її автомобіль.
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_13 на предмет спростування обвинувачення, суд вважає, що показання цього свідка не тільки не спростовують обставин вчинення кримінального правопорушення, а навить підтверджують ці обставини. При цьому суд вважає, що дії мотоцикліста, який начебто знаками подавав сигнали водію ОСОБА_11 , не звільняли її від необхідності належного виконання вимог п. 10.1 та 10.4 частини 2 Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Потерпілим ОСОБА_12 , який визнаний цивільним позивачем до обвинуваченої ОСОБА_11 , яка визнана цивільним відповідачем, заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 145 485 гривень, моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що внаслідок злочинних дії ОСОБА_11 йому були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв`язку із чим він знаходився на стаціонарному лікуванні з 11.07.2017р. по 07.08.2017р., а в подальшому на амбулаторному лікуванні до 09.10.2017р., що підтверджується випискою № 8730 із МКЛ №11 та листками непрацездатності.
У період лікування йому була проведена операція, для якої необхідно було придбати шовний матеріал, витрати на який склали 8 350 грн.
Також позивач є фізичною особою-підприємцем, тому згідно з ст.1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.
Позивач був непрацездатним в період з 11.07.2017р. по 09.10.2017р, тобто 3 місяці. Згідно з довідкою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси № 197/15-51-13 від 01.03.2018р. дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2016 рік складає 548 543, 50 грн., тобто 45 711,95 грн. за місяць. Таким чином відповідно до ст.1198 ЦК України дохід позивача, що підлягає відшкодуванню становить 137 135 грн.
Таким чином сума майнової шкоди заподіяної позивачу у результаті винних дій відповідача становить 145 485 грн.
Крім матеріальної шкоди діями відповідача позивачу було завдано й моральної шкоди, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях, які викликали негативні зміни, негативні спогади та переживання, настороженість, тривогу, емоційні і тілесні реакції при згадці про аварію, тяжкість виконання повсякденних обов`язків, фіксацію уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасову відірваність від активного соціального життя, нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційне напруження, нервозність, дратівливість, реакції замикання і побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.
У момент дорожньо - транспортної пригоди позивач переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпорадності, страху за своє здоров`я, а головне страху за своє життя.
У подальшому позивач був змушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу з метою огляду, обробки і перев`язки ран. Протягом всього періоду лікування почував себе дискомфортно, був змушений пристосовуватися до негативних умов життя. Так більше двох місяців позивач не міг підняти ліву руку, гігієнічні процедури не обходилися без сторонньої допомоги. У період лікування позивач вимагав сторонньої допомоги з боку дружини й дітей, з приводу чого відчував себе як джерело клопоту і обмежень для близьких і рідних. Позивач у сильну спеку був змушений ходити з пов`язкою на лівої руці, що було дуже не зручно. Також доводилося тривалий час спати тільки на спині, не маючи можливості ні перевернутися на бік або живіт, що було причиною переривчатого та неспокійного сну. Після дорожньо - транспортної пригоди позивач був вимушений припинити займатися велоспортом і пропустити декілька дуже важливих змагань.
Цивільний відповідач ОСОБА_11 позовні вимоги ОСОБА_12 не визнала у повному обсязі.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1, 2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.
Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.
В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_12 доведена вищенаведеними доказами у їх сукупності.
Розглядаючи цивільний позов в частині стягнення з відповідача сум, затрачених позивачем ОСОБА_12 на лікування, суд виходить з наявних у матеріалах провадження доказів (платіжних документів), які підтверджують факт сплати позивачем суми, пов`язаної з лікуванням тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_12 у розмірі 8 350 гривень.
Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_11 розміру доходу фізичної особи-підприємця, втраченого внаслідок іншого ушкодження здоров`я, суд виходить з наступного.
Статус ОСОБА_12 як платника єдиного податку фізичної особи підприємця та розмір доходу від здійснення підприємницькою діяльністю за 2016 у розмірі 548 543, 50 грн підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 197/15-51-13 від 01.03.2018 року.
Перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 11.07.2017р. по 07.08.2017р., а в подальшому на амбулаторному лікуванні до 09.10.2017р., підтверджується копією виписки № 8730 із МКЛ №11 та копіями листків непрацездатності.
Згідно положень ст.1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних податкового органу.
Судом встановлено, що позивач був непрацездатним в наслідок ушкодження здоров`я в період з 11.07.2017р. по 09.10.2017р, тобто 3 місяці.
Розрахунки, здійснені судом відповідно до положень ст. 1198 ЦК України (548 543 грн. : 12 місяців х 3 місяця недієздатності) підтверджують вимоги позивача про те, що його дохід, який підлягає відшкодуванню становить 137 135 грн.
З врахуванням того, що позивачем надані до суду достатні докази, які підтверджують позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_12 в цієї частині позову повністю.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і понесеною позивачем моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.
У відповідність до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.
У судовому засіданні підстави позову і вина відповідача у заподіянні моральної шкоди злочинними діями доведена вищенаведеними доказами в їх сукупності.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченої в заподіянні моральної шкоди.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 суму в розмірі 20 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду, суму у розмірі 145 485 грн. у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду.
При вирішенні питання щодо долі речових доказів, суд враховує положення ст. 100 КПК України.
Відповідно до положень ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.
При призначенні покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є літньою особою, враховує дані, які характеризують обвинувачену за місцем проживання.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_11 злочину, наведених даних про особу обвинуваченої та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання в вигляді штрафу без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_14 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 гривень, без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 145 485 грн. та суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень
Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 17.07.2017 року на автомобіль «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 - скасувати.
Речові докази: автомобіль «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_16 , велосипед TRIESTINA, належний ОСОБА_17 - повернути власникам; інші речові докази - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у сумі 10 258 грн. 98 коп. стягнути з обвинуваченої на користь держави.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_18