Справа № 357/3492/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0000551 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2019 року з обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, РНКОПП НОМЕР_1 , працюючого на посаді механіка у ЛАТК 0777, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

25 лютого 2019 року близько 22:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на паркомісці магазину «Продукти 1111» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. 1-ша Піщана, буд. 5/1 умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає здійснив крадіжку візка для перевозки продуктів харчування, належного ТОВ «АТБ-Маркет», вартістю 1 184,48 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 викрадений візок поклав в багажне відділення автомобіля марки «AUDI A6» іноземної реєстрації з номерним знаком « НОМЕР_2 » та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на загальну суму 1 184,48 грн.

Органом досудового розслідування, такі дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників судового провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 надав покази, що узгоджуються і відповідають викладеному вище, правову кваліфікацію своїх дій не оспорював, вину у межах пред`явленого йому обвинувачення визнав, розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Суд вважає, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 належить визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання, судом, не встановлено.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про його особу, який раніше несудимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, має на утриманні малолітнього сина, середній ризик вчинення нових злочинів та невисокий рівень небезпеки для суспільства, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, а саме виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів, достатньо призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до правил ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати належить покласти на ОСОБА_4 .

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1 020 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 286 грн.

Речовий доказ металевий візок для перевезення продуктів залишити власнику магазину «Продукти 1111» ТОВ «АТБ-Маркет».

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області