Справа № 758/1857/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2282/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
02 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України.
10.04.2020 року під час судового засідання головуючим суддею на обговорення було поставлено питання доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, а саме можливість переховуватися обвинувачених від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, тому просив продовжити строк тримання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою на 60 днів. Захисник обвинувачених заперечив проти продовження дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та просив змінити міру запобіжного заходу обвинуваченим на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва відмовлено захиснику у задоволенні клопотання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим та продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі Київський слідчий ізолятор до 16 червня 2020 року включно.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду про продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову, якою змінити ОСОБА_8 обраний до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати місце проживання у період часу з 22:00 до 6:00 годин, заставу чи особисте зобов`язання із застосуванням електронного засобу контролю або без такого. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд особисто, без клопотання прокурора ініціював питання продовження тримання під вартою. Окрім того, вважає, що суд закінчив підготовче судове засідання, але судовий розгляд не розпочав та застосував положення ст. 331 КПК України, а не загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7. Також зазначає, що суд не надав оцінки доводам захисту, зокрема в частині безпідставного затримання, відсутності обгрунтованої підозри та ризиків, прокурор не долучив до матеріалів кримінального провадження жодного доказу на підтвердження викладених обставин, а суд не дослідив жодних доказів на підтвердження ризиків, про наявність яких стверджував прокурор, доказів на підтвердження даних про особи обвинувачених, а також не врахував тривалість тримання під вартою та те, що будь-які ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу слабшають і потребують додаткового обгрунтування зі сторони обвинувачення. Також вважає, що суд не розглянув можливості застосування альтернативного запобіжного заходу - застави, не навівши мотивів цього.
Адвокатом ОСОБА_7 , який захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_9 , також подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2020 року про продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову, якою змінити ОСОБА_9 обраний до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною залишати місце проживання у період часу з 22:00 до 6:00 годин, заставу чи особисте зобов`язання із застосуванням електронного засобу контролю або без такого. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає ті ж доводи, які зазначені в апеляційній скарзі щодо ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинувачених, який підтримав подані ним апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Чинним КПК України не передбачено процедуру апеляційного оскарження такої категорії ухвал. Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
За таких обставин захисник обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 має право на оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, і його апеляційні скарги підлягають розгляду.
Проте, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки вони знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.
На підставі наведеного, ухвалою Київського апеляційного суду від 25.05.2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 - захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та ухвалою апеляційного суду від 04.06.2020 року провадження призначено до розгляду.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_7 - захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо незаконності ухвали суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою було вирішено на етапі судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на етапі, який унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Рішення про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою суд першої інстанції мотивував доведенням існування ризиків переховування обвинувачених від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому, судом зроблений висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти зазначеним ризикам.
Ці висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, які ґрунтуються на вимогах закону, відповідають матеріалам кримінального провадження, у зв`язку із чим із цими висновками колегія суддів погоджується.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відповідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, зважаючи що ОСОБА_8 також обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, а також приймаючи до уваги підвищену ступінь суспільної небезпечності злочинів, які ставляться ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вину, їх стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, продовжують існувати обґрунтовані ризики, що обвинувачені можуть ухилятись від суду, так як останні переховувались від органів досудового слідства,вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджують на даному етапі провадження у справі потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними даними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Доводи адвоката щодо того, що суд неправомірно послався на вимоги ст. 331 КПК України при продовження строку триманні під вартою обвинуваченим, так як на його думку, судовий розгляд ще не розпочався, є надуманими, так як ухвалою суду від 17.02.2020 року призначено судовий розгляд по даному кримінальному провадженню.
Доводи захисника обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Посилання захисника на можливість застосування до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу у виді застави, є безпідставними, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених зокрема злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням насильства, а тому, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним вказані апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 - захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - без зміни.

Головуючий

Судді: