КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №11-кп/824/771/2020 Головуючий суддя в суді 1-і інстанції ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000729 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кухарі Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.02.2004 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, 17.07.2008 року звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі;
-28.05.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 13.01.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, 12.11.2015 року звільнений умовно-достроково за ухвалою Березанського районного суду Київської області від 04.11.2015 року на невідбутий строк покарання 10 місяців 23 дні та 07.12.2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, який перебуває на обліку Фастівського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2017 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

За вироком суду, 07 липня 2018 року, близько 01 год. 30 хв., перебуваючи біля приміщення державної лотереї «Спорт-Лото» на пл. Привокзальній, 19 в м. Фастові Київської області, побачивши ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні одного удару кулаком по обличчю потерпілому ОСОБА_9 , від чого останній впав та діючи відкрито, повторно викрав з правої бокової кишені штанів ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Samsung G 7», вартістю 3500 грн., відкрито викрав з безіменного пальця правої руки золоту обручку вагою 3,2 гр. 585 0, вартістю 1300 гривень за 1 грам, загальною вартістю 4160 грн. та з шиї срібний ланцюжок з кулоном у вигляді тризуба загальною вагою 35 гр. вартістю 10 грн. за 1 грам, загальною вартістю 350 грн., після чого з місця події зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8010 грн..
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуваний вирок суду та ухвалити новий, яким визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду викладені в оскаржуваному вироку не відповідають фактичним обставинам справи та містить істотні порушення вимог КПК України, а в основу вироку покладено недопустимі докази, які апелянт вважає були отримані стороною обвинувачення з порушенням встановленого порядку їх отримання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив змінити вирок суду, перекваліфікувати його дії з ст. 186 на ст. 185 КК України та пом`якшити покарання, захисника, який послався на розсуд суду, прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 , як і на правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 186 КК України.

Зокрема в оскаржуваному вироку, суд зазначив, що оцінюючі досліджені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд визнає належними та допустимими доказами свідчення потерпілого, свідків та наявні в справі письмові докази, а їх сукупність такою, що доводить спрямованість умислу ОСОБА_6 на грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення ( ч.1 ст. 337 КПК ) дав належну та об`єктивну оцінку, а висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що пред`явлене обвинувачення у вчиненні грабежу, ґрунтується на припущеннях, за відсутністю належних та допустимих доказів, неповному та необ`єктивному з`ясуванні судом обставин справи, колегія суддів вважає безпідставними,необґрунтованими і такими, що спростовуються показаннями потерпілого, а також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваному вироку.

Вчинення грабежу характеризується відкритим викраденням чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер

дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені

і оцінюються як викрадення.
Відкрите викрадення має місце тоді, коли винна особа вилучає майно в присутності його власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення злочину. При цьому й сам злочинець розуміє, що його дії є відкритими, помітними і розцінюються іншими саме як злочинні.
Змістом умислу особи, яка вчинює грабіж охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності, вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.
Фактичні обставини справи свідчать про те, що з об`єктивної та суб`єктивної сторони дії обвинуваченого ОСОБА_6 охоплювались усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності, відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, думку потерпілого щодо призначеного покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені, обставина, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Враховуючи, зухвалий характер та спосіб вчинення відкритого викрадення чужого майна, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 представляє суспільну небезпеку, а тому його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ ___________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4