печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2019 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст.185 КК України від 11.12.2018,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.01.2019, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 18 годині 00 хвилин, шляхом вільного доступу зайшов до кафе «Буланжері», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська,7/10.

Перебуваючи у приміщенні кафе «Буланжері», ОСОБА_5 направився за столик навпроти якого сидів хлопець з дівчиною. ОСОБА_5 помітив куртку з кишені якої було видно гаманець, який належить ОСОБА_6 та у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 дочекався моменту коли ОСОБА_6 в ході розмови з дівчиною не спостерігатиме за власним майном, дістав з його куртки гаманець в якому лежали кошти у сумі 1600 гривень. З метою приховання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, помістив гаманець в штани брюк, у які був одягнений

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_5 , з метою доведення до кінця злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, направився на вихід з кафе «Буланжері», разом із гаманцем, який належить ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжку),вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

27.02.2019 між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Також сторонами угоди узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 оголошено підозру, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 27.02.2019 про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 27.02.2019 між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 ..

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1