Справа № 694/1937/19
Провадження №1-кп/694/120/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІ Н И
25.02.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою,одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню дитину-доньку ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, інваліда 3 групи,раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15,ч.2 ст.186 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 24.06.2019 року близько 21.20 год. в м.Звенигородка,Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку,зайшов на територію житлового домоволодіння,що по АДРЕСА_2 ,де з метою відкритого викрадення чужого майна,з корисливих мотивів,діючи умисно і цілеспрямовано,ігноруючи волю потерпілого і інших присутніх осіб та нехтуючи думкою очевидців,намагався відкрито викрасти велосипед «NOXON»,який належить ОСОБА_6 та вартість якого,згідно висновку судової товарознавчої експертизи №8/401 від 03.07.2019 року,становить 2733 грн.33 коп.,при цьому застосував насильство,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,а саме застосовуючи фізичну силу намагався вирвати велосипед в присутніх осіб та наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 ,заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді садна на виличній ділянці зліва,яке згідно висновку судової медичної експертизи №05-9-01/135 від 08.07.2019 року відноситься до легких тілесних ушкоджень,але свій злочинний намір не довів до кінця,з причин,що не залежали від його волі,оскільки потерпілий ОСОБА_6 та інші присутні особи вчинили активний опір його протиправним діям та в результаті він був затриманий на місці вчинення злочину сторонніми особами.
Таким чином,своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч.3 ст.15,ч.2 ст.186 КК України-незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднане з насильством,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за вчинене кримінальне правопорушення, свою вину визнав повністю і суду пояснив,що дійсно,24.06.2019 року близько 21.20 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння він повертався до свого місця проживання,проходячи біля будинку АДРЕСА_2 почув,що плаче дитина,зайшов у двір будинковолодіння,де проживає ОСОБА_6 ,останній не хотів відпускати свою дитину щоб покататися на велосипеді,і він дитині сказав,щоб дитина їхала та каталася на велосипеді і не плакала, ОСОБА_6 зайшов у будинок,а він взяв велосипеда і не відпускав його,тоді дитина злякалася і теж забігла у будинок,а дружина ОСОБА_6 почала кричати,після чого вийшов з будинку і ОСОБА_6 і між ними виник конфлікт,після чого він вдарив потерпілого,а останній його,забрав велосипед,а потім заломав руки йому та викликали працівників поліції.
В скоєному щиро кається та просить суд його суворо не карати ,так як відповідні висновки для себе зробив і став на шлях виправлення.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. При вирішенні питання відносно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 покладається на розсуд суду.Цивільний позов заявляти не буде.
Відповідно до ст.325 КПК України та за ухвалою суду справа розглядається у відсутності потерпілого ОСОБА_6 .
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним
дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.3 ст.15,ч.2 ст.186 КК України-незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднане з насильством,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який ніде не працює,являється інвалідом 3 групи, одружений,на утриманні має неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.
Суд враховує, як пом`якшуючі вину обставини, а також те, що потерпілий ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 немає,цивільний позов не заявлений, а тому за доцільним суд, вважає, на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, однак з урахуванням тяжкості злочину та особи винного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
По справі маються процесуальні витрати в сумі 628 грн. 04 коп. за проведення товарознавчої експертизи, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь Держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15,ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні,а саме:- велосипед «NOXON» повернутий під час досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 -залишити потерпілому після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати, у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи, в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. на користь Держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1