Справа № 347/845/20
Провадження № 1-кп/347/176/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" травня 2020 р. м.Косів

Косівський районний суд ІваноФранківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 29.04.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, на утриманні має дві неповнолітні дитини, працюючого на посаді оператор котельні Косівського ліцею №2 ім. М.Павлика, депутатом не є, раніше не судимого,

за ч.2 ст.240 КК України

в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.
В порушення вказаних вимог чинного законодавства України ОСОБА_6 , не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за № 1370) є сировиною піщано-гравійною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.
Так, 29.04.2020 року ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу - гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою збагачення за рахунок реалізації піщано-гравійної суміші, за допомогою ручної лопати здійснив видобуток піщано-гравійної суміші (гравію) на лівому березі р. Черемош, що навпроти села Рибне, Косівського району Івано-Франківської області, з подальшим завантаженням на автомобіль марки ЗИЛ моделі ММ3 45021, самоскид, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , жительці с. Химчин, Косівського району Івано-Франківської області. 29 квітня 2020 року, близько 07:30 год., працівниками Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в селі Кобаки, Косівського району Івано-Франківської області виявлено автомобіль марки ЗИЛ моделі ММ3 45021, самоскид, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , в кузові якого виявлено піщано-гравійну суміш (гравій), в кількості 6,65 тон. Відповідно до висновку експерта від 05.05.2020 року, зразки ґрунту, вилучені із кузова автомобіля марки ЗИЛ моделі ММ3 45021, самоскид, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є не карбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 69,7 %. Зразки ґрунту вилучені із русла р. Черемош, є не карбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 42,6 %. Вказані зразки ґрунту подібні між собою за комплексом ознак: карбонатністю, кількісним і якісним мінеральним складом, кількісним і якісним складом вільних гумінових речовин і мають спільну родову належність.
08 травня 2020 року, між прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000148 від 29.04.2020 року, та підозрюваним ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472, КПК України.
Згідно, укладеної угоди про визнання винуватості, прокурор Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури та обвинувачений ОСОБА_9 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_9 беззастережно визнає обставини зазначені в обвинувальному акті та обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
Таким чином, вина ОСОБА_10 у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.240 КК України.
Сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.240 КК України в межах санкції статті у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. і обвинувачений ОСОБА_9 згідний на призначення такого виду та міри покарання.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбаченні ст.476 КПК України, зокрема те, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є: а) для прокурора та підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно із положеннями ст. ст. 394 та 424 КПК України, тобто в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди, дотримані вимоги КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Захисник ОСОБА_4 підтримав укладену між процесуальним прокурором та його підзахисним угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, прийшов до висновку, що вимоги угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам закону, будь-чиїм правам та інтересам і можуть бути прийняті судом.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. Водночас, згідно ч.2 ст.474 КПК Кодексу, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має інші права визначені пунктом першим ч.4 ст.474 КПК України, а також розуміє: наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, та інші заходи які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Сторони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вищенаведене дає суду підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання вказаного в угоді про визнання винуватості.
За вказаних обставин, слід затвердити умови угоди про визнання винуватості, укладеної 08 травня 2020 року між прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_8 .
Долю речових доказів слід вирішити в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 травня 2020 року укладену між прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_12 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Речові докази: 1) автомобіль марки ЗИЛ моделі ММ3 45021, самоскид, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_7 , жительці с. Хімчин, Косівського району, Івано-Франківської області; 2) два спецпакети експертної служби із взірцями піщано-гравійної суміші, що поміщено до камери речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити; 3) піщано-гравійну суміш вагою 6,65 тон, що передано на відповідальне зберігання до філії «Косівський райавтодор», що в с. Смодна, вул. Дорожна, 3, Косівського району Івано-Франківської області конфіскувати в дохід держави; 4) дві металеві лопати, що поміщено на зберігання до камери речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути законному володільцю ОСОБА_11 .
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківськго апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1