УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 , відносно якого у Вінницькому міському суді Вінницької області розглядається обвинувальний акт за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, 04.12.2019 в період часу з 06:15 до 16:30 год. разом із ОСОБА_8 перебували в орендованій квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 , в якій ОСОБА_8 проживає спільно зі своїм батьком ОСОБА_9 .
В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння телевізором, належним ОСОБА_10 , що знаходився на тумбочці у кімнаті даної квартири, з метою подальшого продажу викраденого, про що вони усно домовились між собою.

Реалізовуючи вищевказаний спільний злочинний умисел та попередню змову, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , опираючись на дії один одного, діючи узгоджено і таємно,з корисливими мотивом та метою, а ОСОБА_5 також і повторно, упевнившись в тому, що за їх діями не спостерігає ОСОБА_9 , взяли вищевказаний телевізор моделі: AKAIUA32LEF1T2 чорного кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта №8232/19-21 від 19.12.2019 становить 2789,50 гривень, після чого разом перенесли його та здали в ПТ «ЛОМБАРД ПАРТНЕР» МОКІЄНКО І КОМПАНІЯ», за що отримали 1600 гривень, які поділили порівну між собою.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріального збитку на загальну суму 2789,50 гривень.

26.12.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідча зазачила, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який хоча відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, однак відносно нього у Вінницькому міському суді Вінницької області розглядається обвинувальний акт за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у якому йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, проте, належних висновків після цього не зробив та знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, ніде не працює, а тому наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, у зв"язку із чим є ризики, що останній може продовжувати вчиняти злочини корисливого характеру. ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, та за таких обставин може переховуватись від органів досудового розслідування (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України), тому обрання відносно нього будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим.

При цьому, на думку досудового слідства, жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала за обставин, викладених в ньому, та просила клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м"який запобіжний захід.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 , хоча відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, однак відносно нього у Вінницькому міському суді Вінницької області розглядається обвинувальний акт за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у якому йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, проте, належних висновків після цього не зробив та знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, ніде не працює, крім того,тобто надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_5 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.

Не підлягає задоволенню вимога слідчого при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, що складає 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв"язку з наступним.

Так, під заставою як видом запобіжного заходу розуміється внесення на спеціальний рахунок, визначений у порядку, затвердженому законом, підозрюваним, обвинуваченим коштів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Тобто, застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_5 , його матеріальний стан та характер вчиненого злочину, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 10510 ( десять тисяч п"ятсот десять ) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, до 24:00 години 25 лютого 2020 року.

Одночасно визначити розмір застави, в сумі 10510 ( десять тисяч п"ятсот десять ) гривень у національній грошовій одиниці, у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: