1Справа № 335/2251/19 1-кп/335/214/2020
ВИРОК
23 січня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні дітей не має, раніше засудженого:
1) 27.04.2004 Марганецьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
2) 10.03.2009 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
3) 25.10.2010 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;
4) 12.06.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді 7 років 3 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22.05.2018 по відбуванню строку покарання;
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ст. 395 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 , 01.07.1988, 10.10.2019, приблизно о 02:10 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку 25 по вулиці Перемоги в місті Запоріжжі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом ривку з правої руки ОСОБА_8 , відкрито викрав жіночу сумку чорного кольору з золотими вставками, що не представляли матеріальної цінності для потерпілої, в якій знаходилися:
- грошові кошти в сумі 1 000 гривень, 2 купюри номіналом по 500 гривень;
- 2 банківські картки «ПриватБанк» та 2 банківські карти «Райффайзен Банк Аваль», що не представляють матеріальної цінності;
- паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_8 , що не представляють матеріальної цінності.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 , спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 1 000 гривень.
З викраденим майном та грошовими коштами ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину з метою в подальшому реалізувати вказане майно та грошові кошти.
Крім того, ОСОБА_6 , засуджений Ленінським районним судом м. Запоріжжя за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, терміном на 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково додано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2010 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та остаточно визначено покарання у вигляді 7 років 3 днів позбавлення волі. 22.05.2018 ОСОБА_6 звільнений з ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)», у зв`язку з закінченням строку покарання.
02.05.2018 Вілянянським районним судом Запорізької області винесено ухвалу про встановлення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного нагляду після звільнення з місць позбавлення волі строком на дванадцять місяців, з моменту звільнення і застосувавши при наступні обмеження:
- заборона виходу з місця мешкання з 21 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин;
- заборона виїзду за межі району, міста в особливих справах без дозволу посадових осіб які здійснюють адміністративний нагляд;
- реєстрація в відділенні поліції 4 рази на місяць, заборона відвідувати певні місця.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюється органами Національної поліції.
Згідно ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», піднаглядний має наступні обов`язки:
а) прибувати у визначений установою виконання покарань термін в обране ним місце проживання і реєструватися в органі Національної поліції;
б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;
в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзди за межі району (міста) у службових справах;
г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в іншій населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.
В ході здійснення процедури оформлення документів, пов`язаних із звільненням ОСОБА_6 із місць позбавлення волі, останнім було написано заяву про те, що після відбуття покарання він буде проживати за адресою: АДРЕСА_3 .
23.05.2018 при звільненні з місць позбавлення волі ОСОБА_6 був ознайомлений начальником ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_9 з умовами та порядком адміністративного нагляду, в тому числі з обов`язками в 3 денний строк з моменту звільнення прибути до обраного місця проживання. Також ОСОБА_6 , був попереджений про те, що йому необхідно прибути та стати на облік у Хортицькому відділенні поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, а також попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
За результатами цього ознайомлення було складено «Довідку про оголошення особі, яка звільняється з місця позбавлення волі, постанови суду про встановлення адміннагляду», в якій ОСОБА_6 поставив особистий підпис.
Проте, ОСОБА_6 , маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, в порушення обов`язку прибути у визначений виправною колонією термін в обране ним місце проживання і зареєструватись в органі Національної поліції, не прибув без поважних причин у 3 денний строк до вказаного ним місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та в подальшому більше ніж 8 місяців ухилився від явки для реєстрації до будь-якого відділення поліції в м. Запоріжжя, чим порушив пункт а) ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, шкода ним відшкодована в повному обсязі, цивільний позов нею не заявлявся, на суворому покаранні не наполягає.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєному визнав повністю за обставин викладених у обвинувальних актах та пояснив, що обставини вчинених ним кримінальних правопорушень не оспорює. Щиро кається у скоєному, запевнив суд, що зробив для себе належні висновки, просить суворо не карати.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників провадження, при дослідженні вини обвинуваченого ОСОБА_6 суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини справи, які не досліджувались, в апеляційному порядку.
Аналізуючи добуті по справі докази, межі яких судом визначено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах пред`явленого обвинувачення, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, та за ст. 395 КК України, а саме порушення правил адміністративного нагляду що полягає неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
При обранні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, є повне визнання обвинуваченим своєї вини та щире розкаяння.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, які згідно вимог ст. 12 КК України віднесені до тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, але тяжких наслідків від його дій не наступило, спричинена шкода потерпілій ОСОБА_8 відшкодована, цивільний позов потерпілою під час судового розгляду справи заявлений не був.
Згідно з наданих довідок КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради та КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
З урахуванням особи обвинуваченого, який є особою раніше судимою, покарання за скоєння злочинів яких він відбув повністю, також враховуючи його поведінку в ході судового розгляду, який завірив суд, що бажає стати на шлях виправлення, його сімейні обставини, що за час знаходження його в місцях попереднього ув`язнення в нього ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат ОСОБА_10 , помер його батько ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та він залишився єдиним утриманцем в родині, що також вплинуло на його поведінку, суд також враховує позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка неодноразово зазначала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає, навпаки просить суд звільнити ОСОБА_6 з-під варти, що тяжких наслідків від дій обвинуваченого стосовно неї не настало, крім того обвинувачений вибачився перед потерпілою, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Надаючи оцінку вищезазначеним обставинам суд також керувався вимогами п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким обмежень щодо повторного застосування ст. 75 КК України стосовно особи, яка вчинила новий злочин після звільнення від призначеного покарання на підставі ч. 1 78 КК закон не містить.
Оскільки, злочини вчинені ОСОБА_6 утворюють сукупність, то покарання за них необхідно йому призначити з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, а остаточне покарання слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, слід змінити на домашній арещт до набрання вироком законної сили, але не більш ніждо 22 березня 2020 року включно шляхом заборони у період з 21 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України,
Процесуальні витрати на залучення експертів у справі відсутні. Арешт на майно не накладався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-375, 392-395 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України, та призначити йому покарання:
за ст. 395 КК України у вигляді 6 місяців арешту.
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш сувориміз застосуванням ст. 72 КК України, щодо якої в перерахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту і остаточно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
- банківську картку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_12 » та банківську картку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_12 », які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити ОСОБА_8 .
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України змінити звільнивши його з-під варти в залі суду негайно на домашній арешт строком до 22 березня 2020 р. включно шляхом заборони у період з 21 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу працівника правоохоронного органу або суду;
повідомляти працівника правоохоронного органу та суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи;
прибувати в суд за першою вимогою.
Роз`яснити засудженому що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання засудженого.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя,а особою, яка утримується під вартою, з дня отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1