ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/184/20 Справа № 711/8075/19 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , 1974 року народження про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 10.10.2019 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з посиланням на те, що на його думку, наявні всі підстави для можливості застосування до нього положень ст. 81 КК України, а саме: він має зразкову поведінку, сумлінно ставиться до виконання обов`язків, правил внутрішнього розпорядку установи; ввічливо та тактовно відноситься до адміністрації установи, інших засуджених; відвідує бібліотеку, церкву; отримав освіту; має на утриманні неповнолітню дитину; порушень правил внутрішнього розпорядку установи не допускає. На підставі вищевикладеного просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ухвалі суд указав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.10.2019 та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього ст. 81 КК України, врахувавши стан його здоров`я.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що, на його думку, місцевий суд належним чином не вивчив матеріали справи, а у своєму рішенні опирався лише на думку представника ДУ «ЧВК №62» ОСОБА_8 , який зробив неправильні висновки про те, що засуджений ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу із зазначених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що засудженого ОСОБА_7 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Обґрунтованість цього підтверджується відповідним змістом характеристики засудженого ОСОБА_7 від 15.10.2019, затвердженої в.о. начальника установи начальника арештного дому Черкаської ВК - 62 ОСОБА_9 (а.с.7-8), згідно з якою засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення та довідкою за підписом В.о. начальника відділення ОСОБА_10 про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 (а.с.9).

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 за даною справою засуджений 03.05.2017 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29.06.2017 вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.05.2017 змінений в частині призначення покарання. Засуджено ОСОБА_7 за ч.3 ст.309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі. В решті вирок залишений без змін.

Початок строку: 05.07.2017; кінець строку: 05.07.2020.

На момент розгляду справи засуджений ОСОБА_7 відбув більше 2/3 частини призначеного судом строку покарання.

Згідно матеріалів особової справи засудженого, характеристики, засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином.

Під час утримання в ДУ СІЗО м. Чернігова характеризувався посередньо. Порушень режиму утримання не допускав. До праці не залучався. Заохочень та стягнень не мав.

Під час утримання в ДУ Черкаській виправній колонії №62, з 20.01.2018 характеризується негативно. Допустив порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, за що мав одне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, але належні висновки для себе робить не завжди.

На виробництві установи не працевлаштований через стійке небажання працювати.

Вибував до ДУ СІЗО м. Черкаси. Під час утримання в СІЗО характеризувався негативно. Допустив порушення режиму утримання, за що отримав одне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. До праці не залучався. Заохочень не мав.

У відношенні до представників адміністрації установи схильний до нетактовної поведінки. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. В колективі засуджених вживається, не конфліктує. Товаришує із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Зовнішній вигляд та спальне місце підтримує на задовільному рівні. Від робіт з благоустрою приміщень відділення ухиляється, веде пристосовницький спосіб життя.

Згідно довідки про стягнення та заохочення за час відбування покарання засуджений мав 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів враховує, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу. Посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що місцевий суд належним чином не вивчив матеріали справи, а у своєму рішенні опирався лише на думку представника ДУ «ЧВК №62» ОСОБА_8 , який зробив неправильні висновки про те, що засуджений ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, не заслуговують на увагу та спростовуються належними висновками місцевого суду, який з врахування всіх вищеперелічених обставин дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :