Справа № 466/962/20
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року , слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна ,-
встановив:
ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного 15.01.2020 року, зокрема на автомобіль марки «ВАЗ 2109» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого він являється.
Свої вимоги мотивує тим, 14.01.2020 року він став учасником дорожньо-транспортної пригоди, у м. Львові по вул. Шевченка, 358, де пішохід ОСОБА_4 , вибігла на проїзну частину дороги, внаслідок чого він здійснив на неї наїзд. 14.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000127 автомобіль «ВАЗ 2109» з реєстраційним номером НОМЕР_1 визнано речовим доказом. 15.01.2020 року на вказаний автомобіль накладено арешт. У кримінальному провадженні експертом, в ході проведення експертизи, оглянуто його автомобіль, який на даний час перебуває на арешт майданчику по вул. Конюшинній, 13 у м. Львові. У зв`язку з тим, що експертом автомобіль оглянуто, звертається до слідчого судді з клопотання про зняття з арешту його автомобіля «ВАЗ 2109» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився.
Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наступне.
В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000127, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15.01.2020 року накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2109» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Вказаний транспортний засіб був визнаний речовим доказом у справі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.
Положеннями ст. 169 КПК України визначено виключний перелік підстав для повернення тимчасово вилученого майна, зокрема тимчасово вилучене майно повертається за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, за умови, що це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Наведені у клопотанні аргументи з приводу доцільності скасування арешту майна не є достатніми. Крім цього, на думку слідчого судді, огляд автомобіля експертом не є підставою, яка може впливати на висновки суду з цього питання .
Відтак, приймаючи до уваги, що транспортний засіб, марки «ВАЗ 2109» з реєстраційним номером НОМЕР_1 встановленим порядком визнано, у кримінальному провадженні №0000127, речовим доказом, а також те, що у разі повного або часткового зняття арешту з вказаного транспортного засобу, зможе призвести до втрати, знищення чи пошкодження майна, зміни його властивостей, що в свою чергу призведе до неможливості провести повне, об`єктивне та всебічне досудове розслідування, відтак слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 15.01.2020 року слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
В задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного 15.01.2020 року, зокрема на автомобіль марки «ВАЗ 2109» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого він являється, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1