Номер провадження: 11-кп/813/912/20
Номер справи місцевого суду: 496/1318/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 та прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000027 від 08.11.2015 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Шахтинськ Карагандинської області Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з вищою освітою, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України, що потягло загибель ОСОБА_13 та йому призначено покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі пункту «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання.

За обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України, що спричинило загибель ОСОБА_14 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, ОСОБА_8 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Вирішено питання з речовими доказами, процесуальними витратами та з цивільними позовами потерпілих.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбачено ст.291 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Представник потерпілої вважав, що висновок суду в частині виправдання ОСОБА_8 за ст.291 КК України за фактом загибелі ОСОБА_14 суперечить фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки, на думку апелянта, зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_8 ґрунтується на висновках судово-медичної експертизи №375 від 16.12.2015 року, якою підтверджується наявність причинного зв`язку між тілесними ушкодженнями, які отримав ОСОБА_14 в результаті зіткнення суден, та настанням його смерті.

Крім того, вважав, що амністія не може бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки відповідно до положень пункту «Г» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за злочин або злочини, що спричинили загибель двох осіб.

Прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просив вирок суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбачено ст.291 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель декількох осіб, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Крім того, прокурор просив залишити без задоволення клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього пункту «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, а висновки вироку суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до не правильного висновку по наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_15 , який керував іншим судном, та настанням смерті ОСОБА_14 . На думку прокурора, суд першої інстанції дав невірну оцінку доказам наявним в матеріалах проводження, а саме: показанням свідка ОСОБА_15 , висновку судово- медичної експертизи №375 від 16 грудня 2015 року, які підтверджують наявність причинного зв`язку між протиправними діями ОСОБА_8 та загибеллю ОСОБА_14 .

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 просив залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року без змін, скільки вважає, що порушення судноводієм ОСОБА_15 п.п.4.15, 4.16, 8.7 Правил користування маломірними суднами на водних об`єктах в Одеській області знаходиться в причинному зв`язку з загибеллю ОСОБА_14 . Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що суд першої інстанції вірно застосував до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнив від відбування покарання, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.

В судовому засіданні апеляційного суду процесуальний керівник прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 заявив самовідвід від участі в апеляційному розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Свою заяву прокурор обґрунтував тим, що на стадії апеляційного розгляду захист та представництво інтересів обвинуваченого здійснює захисник ОСОБА_7 , з яким прокурора пов`язують родинні стосунки.

Заслухавши думку учасників процесу щодо заявлено самовідводу, а саме захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали заяву прокурора про самовідвід, думку потерпілих, які залишили вирішення цього питання на розсуд суду, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу прокурора, слідчого.

Так, частиною першої вказаної норми права встановлено, що:

Прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , який затверджував обвинувальний акт і який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000027 та захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 є родичами.

З огляду на викладені обставни, з метою недопущення сумнівів у учасників кримінального провадження в неупередженості та об`єктивності прокурора ОСОБА_6 під час підтримання державного обвинувачення в суді апеляційної інстанції, на виконання вимог ч.1 ст.80 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву прокурора про самовідвід та відвести його від участі в апеляційному розгляді кримінального провадження №0000027 відносно ОСОБА_8 .

Керуючись статтями 77, 80, 81, 376, 405, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про самовідвід.

Відвести прокурора ОСОБА_6 від участі в апеляційному розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000027 від 08.11.2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КПК України.

Копію ухвали направити прокурору Одеської області для призначення іншого прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000027 від 08.11.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3