Провадження № 1-кп/947/1045/20
УХВАЛА
про повернення обвинувльного акту
16.06.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у стадії підготовчого провадження у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000057 від 29.07.2019, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м.Одеси 05.06.2020 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000057 від 29.07.2019, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364-1 КК України.
Ухвалою судді від 09.06.2020 обвинувальний акт призначений до підготовчого судового засідання на 16.06.2020.
Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору, для внесення подання про визначення підсудності немає. Угода не укладалася.
Інші учасники судового провадження також вважали можливим призначити судовий розгляд.
Клопотань від сторін не надійшло.
Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вимоги до обвинувального акту визначені ст.291 КПК України, де в п.5 ч.2 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Прокурор в порушення наведеної норми правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (три самостійних злочини) виклав загальним текстом, не відокремлюючи об`єктивну сторону і фактичні обставини одного складу злочину від іншого, що робить не зрозумілим, які саме дії обвинуваченої відносяться до одного злочину, а які до іншого складу злочину.
Подібний недолік і порушення прокурором вимог Загальної частини закону України про кримінальну відповідальність, як наслідок, робить незрозумілим висунуте особі обвинувачення. Отже, прокурором з огляду на викладене, не сформульоване зрозуміле і конкретне обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому йдеться про право особи бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду та дає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується. Однак, у зазначеному обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 не міститься сформульованого належним чином обвинувачення.
Формулювання обвинувачення і виклад фактичних обставин в обвинувальному акті повинні бути викладені окремо щодо кожного самостійного злочину, які створюють реальну сукупність.
Тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту на суттєві та не суттєві, чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Стаття 291 КПК України передбачає категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.
Главою 28 КПК України врегульовано процедуру судового розгляду, яка не передбачає виправлення недоліків обвинувального акту або реєстру матеріалів досудового розслідування.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору для усунення ним недоліків протягом розумного строку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000057 від 29.07.2019, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364-1 КК України, повернути прокурору на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1