Справа № 139/146/20
Провадження № 1-кс/139/47/20
про застосування запобіжного заходу
19 лютого 2020 року смт Муровані Курилівці
Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваної ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження слідчого Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільховець Новоушицького району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 310 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
23 грудня 2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 309 КК України (а.с. 25-26), 11 лютого 2020 року повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 310 (а.с. 27-28), 13 лютого 2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. 3 ст. 309 КК України на ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 29-31).
У клопотанні ставиться питання про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Старший прокурор групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_2 підтримав клопотання та мотивом обрання такого запобіжного заходу називає обґрунтованість підозри та наявність таких ризиків як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. Вказав, що існування таких ризиків стверджується обставиною, що ОСОБА_3 за місцем проживання не зареєстрована, вільне пересування по території району сприяє можливості її впливу на свідків, а притягнення її в 2011 році до кримінальної відповідальності може свідчити про схильність до вчинення злочинів. З огляду на вказані обставини, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та не усунуть наявних ризиків.
Підозрювана ОСОБА_8 суду пояснила, що вона розуміє, в чому її обвинувачують і яке питання розглядається в суді, заявила, що визнає свою вину в незаконних посіві, вирощуванні та зберіганні наркотичних речовин, але не визнає обвинувачення в тій частині, що такі дії вона вчиняла з метою збуту таких речовин, оскільки метою вирощування конопель було споживання її чоловіком в лікувальних цілях. Просила не застосовувати щодо неї будь-які запобіжні заходи, бо вона належно виконує всі виклики слідчого чи прокурора, не впливала і не має на меті впливати на свідків, злочин скоїла через важкі сімейні обставини. Крім того, цілодобовий домашній арешт позбавить її можливості належно виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітнього сина та хворого повнолітнього сина, а також обов`язки по утриманню непрацездатного батька інваліда 1 групи.
Адвокат ОСОБА_4 (а.с. 35-36) просив суд відмовити в задоволенні клопотання, про що подав відповідні заперечення (а.с. 39-43) та докази на їх обґрунтування (а.с. 44-49). Захисник, зокрема, наголосив, що прокурором необґрунтовано належними доказами наявність хоча б одного з ризиків зазначених у клопотанні; крім того, вважає необґрунтованою підозру за ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки ніякими доказами не доведено таку мету придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів як збут.
Захисник адвокат ОСОБА_5 (ва.с. 38-39) також просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України зобов`язують сторону обвинувачення забезпечити доведеність вини належними доказами, а не припущеннями. Крім того, наголосив на належному виконанні підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та відсутності на даному етапі доведених ризиків для застосування запобіжного заходу.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, а також докази сторони захисту, слідчий суддя прийшла до наступного висновку:
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 310 КК України.
Так, з тексту клопотання слідує, що факт виявлення в домоволодінні підозрюваної ОСОБА_3 наркотичної речовини і її вага доводяться протоколом санкціонованого обшуку від 10.10.2019 (а.с. 6-8), висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № 1139 від 20.10.2019, № 1140 від 20.11.2019, № 1166 від 02.12.2019, № 1167 від 10.12.2019, № 1175 від 13.12.2019.
Докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються. Так само, слідчий суддя не має повноважень оцінювати кваліфікацію злочинних дій.
Щодо встановлення факту існування у процесуальній поведінці підозрюваної ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, приходжу до такого висновку:
Доказами на обґрунтування таких ризиків можуть бути: фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду; показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання, підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо; показання свідків, про незаконний вплив на них і т.п.
Слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту про те, що ризики на теперішній час відсутні та прокурором не доведені. Зокрема, і сам прокурор в судовому засіданні визнав, що він не має доказів на ствердження бажання підозрюваної переховуватися від досудового слідства чи суду, на її бажання впливати на свідків чи можливість скоювати злочини. Крім того, прокурор ствердив, що ОСОБА_3 вчасно з`являлася на всі виклики слідчого, а його твердження про притягнення підозрюваної до кримінальної відповідальності у 2011 році спростовано вимогою про судимість від 08.11.2019 (а.с. 23), з якої слідує, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито на підставі ст. 45 КК України. Довідками Конищівської сільської ради № 786 від 19.12.2019 (а.с. 22) та № 556 від 15.10.2019 (а.с. 45) спростовується твердження сторони обвинувачення про відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (вона зареєстрована у своєму будинку, а проживає в тому ж селі в успадкованому чоловіком будинку батьків) та підтверджується її постійне місце проживання, а також підтверджується наявність міцних соціальних зв`язків та виключно позитивна соціальна поведінка.
Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами; небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин; наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі. Такі положення містяться в Рішення ЄСПЛ у справі «Ігнатов проти України» від 15.12.2016 року.
Суд вважає, що національне законодавство України, а також міжнародні норми виключають можливість наявності абстрактної, тобто нічим не підтвердженої підозри про вчинення особою тих чи інших дій. Про це в своїх рішення неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, зокрема, рішення по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року.
Без належного обґрунтування стороною обвинувачення залишено й доведення недостатності застосування щодо підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, а лише констатовано, що ОСОБА_3 «вчинила особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України … та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків необхідно застосувати запобіжний захід».
З врахуванням вище викладеного, роблю висновок, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, але не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він вказує, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких обставин, вважаю за правильне та можливе на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя
Визнати недоведеними наявність достатніх підстав вважати, що в процесуальній поведінці підозрюваної існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 310 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя:____________