Справа № 185/2779/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000295 від 20 лютого 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч, Павлоградського р-ну, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 в першій половині дня в кінці липня 2019 року (більш точну дату та час не встановлено), перебуваючи в лісосмузі, яка знаходиться на виїзді з с. Межиріч в напрямку с. Оженківка, Павлоградського р-ну, Дніпропетровської області, побачив дикорослу рослину зеленого кольору роду конопель у кількості 1 рослини, яка містить «канабіс», який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, після чого у ОСОБА_9 виник протиправний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання без мети збуту частин дикорослих рослин роду конопель зеленого кольору, а саме «канабісу», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи в указаній лісосмузі, нарвав верхівкові частини та листя дикорослої рослини роду конопель, з метою власного вживання без мети збуту, тим самим, здійснив незаконне придбання дикорослих рослин зеленого кольору роду конопель, яка містить «канабіс», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту частин дикорослих рослин зеленого кольору роду конопель, ОСОБА_9 переніс верхівкові частини та листя дикорослої рослини роду конопель до території домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому ніхто не мешкає та який був придбаний його батьками.
У подальші дні ОСОБА_9 висушив верхівкові частини та листя дикорослої рослини роду конопель та, тим самим, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб у загальній кількості не менше 49,320 г. для власного вживання без мети збуту, та в порушення ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів, зберігав наркотичний засіб собі без мети збуту.
Надалі 20.02.2020 року, о 08 год. 51 хв., до чергової частини Павлоградського ВП надійшло повідомлення, що за вищевказаною адресою перебуває підозріла особа, яка може мати при собі наркотичні засоби. Виїздом на місце слідчо-оперативної групи біля будинку АДРЕСА_2 була встановлена підозріла особа, якою виявився ОСОБА_9 та останній в ході проведення огляду місця події приблизно о 09 год. 47 хв. добровільно видав картонну коробку з висушеними фрагментами верхівкових частин рослини зеленого кольору роду конопель канабіс, масою 49,320г., які відносяться до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, масою 42,563г. (в перерахунку на суху речовину).
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Дії ОСОБА_9 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
24 квітня 2020року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та ОСОБА_9 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_9 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального злочину. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що в лісосмузі, яка знаходиться на виїзді з с. Межиріч в напрямку с. Оженківка, побачив коноплю у кількості 1 рослини, знав, що вона містить наркотичний засіб, і вирішив зірвати листя та суцвіття для себе.
Далі переніс верхівкові частини та листя дикорослої рослини роду конопель до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де висушив їх. Десь 20 лютого цього року він взяв з собою коробку з коноплею та ніс. Після чого підійшли працівники поліції і він добровільно видав наркотичний засіб. Наркотичний засіб брав для особистого використання без мети збуту. З вагою наркотичної речовини він згоден.
Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів та вартості проведеної експертизи.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 н.м.д.г. в розмірі 1020 грн.. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, обтяжуючі обставини відсутні.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 980,70 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення експертизи наркотичних засобів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 24 квітня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 60 н.м.д.г. в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення експертизи наркотичних засобів у розмірі 980 (дев`ятиста вісімдесяти) грн. 70 коп..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_9 не обирати.

Речовий доказ:

- фрагменти верхівкових частин рослини, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, масою 48,82 г., в картонній коробці, який перебуває в камері зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1