г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/840/20
Номер провадження 1-кп/213/254/20
В И Р О К

Іменем України

06 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області справу за кримінальним провадженням за № 0000599 від 22.08.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, раніше судимий:

- 18.07.2007 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ч.1 ст.122 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт з утриманням 10% із заробітної плати;

- 24.04.2008 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 25.12.2014 року по відбуттю строку покарання,

зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2016 року приблизно в 16 годині 00 хвилин, у світлий час доби, ОСОБА_6 , не маючи встановленого відповідного зразку посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з одним пасажиром у салоні, без вантажу, рухався по сухому асфальтному покриттю проїжджої частині вул. Чумацький шлях з боку пр. Південного в напрямку вул. Каховська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, зі швидкістю яка перевищувала 60 км/год, чим грубо порушив вимоги п. 2.1 а) (Водій повинен мати при собі: а) «посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»); п. 2.9 а) ( Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин); п.п. 12.4 (У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год); 12.9. б) (Водієві забороняється: ...б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7...) Правил дорожнього руху України.

При цьому ОСОБА_6 проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, перевищуючи максимальну допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, та внаслідок не дотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною й достатньою умовою для запобігання події, в районі зупинки громадського транспорту «Руднична» не впорався з керування та допустив виїзд автомобіля «ВАЗ 21063» за межі проїжджої частини дороги, де скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонної електроопори № 233, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), 2.3 б) (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі), 2.3 д) (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: … д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) та 12.1 (При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, ... щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_8 , на 32-й неділі вагітності була травмована. 23 серпня 2016 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на стаціонарному лікуванні у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР, померла від травм, отриманих внаслідок ДТП.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1556 від 22.09.2016 року ОСОБА_8 одержала такі тілесні ушкодження: сполучена травма голови, тулуба, кінцівок; синці голови, тулуба, кінцівок, внутрішньо шкіряні крововиливи, садна тулуба, кінцівок; переломи ребер праворуч та ліворуч, гемоперетоніум 1500 мл, у черевній порожнині; розриви брижі тонкої та товстої кішки, переломи кісток тазу, крововилив у корені легень, ворота нирок, зв`язки печінки. Переривання вагітності. Забій, відшарування плаценти. Вагітність 30-31 тиждень. Внутрішньоутробна загибель плода. Тупа травма плода. Данні пошкодження виникли прижиттєва незадовго до настання смерті. Ушкодження на тілі трупа ОСОБА_8 , як жінки так і ненародженої дитини у сукупності носять ознаки та відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_8 наступила від сполученої травма голови, тулуба кінцівок, що супроводжувалася переломами кісток скелета, ушкодженнями м`яких тканин та органів трупа. Перебіг травми ускладнився розвитком комбінованого травматичного та геморагичного шоку, переривання вагітності, забій, відшарування плаценти, вагітність 30-31 тиждень, що і з`явилось безпосередньою причиною її смерті. Висновок підтверджується комплексом ушкоджень, виявлених на тілі трупа, гістологічними ознаками зі сторони внутрішніх органів, морфологічними ознаками зі сторони внутрішніх органів. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт в концентрації 0.87 проміле, що стосовно живих осіб може відповідати легкому алкогольному сп`янінню.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав повністю. Заявив, що розкаявся у скоєному. Підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті. Позовні вимоги визнав частково, оскільки не має можливості відшкодувати потерпілій заявлену суму.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що загибла є її дочкою, яка була на той час вагітна. Злочином їй як матері завдано моральну шкоду, яку оцінює в 1000000 грн. На відшкодування матеріальної шкоди просить стягнути 150000 грн (50000 на поховання, 50000 на поминальні обіди, 50000 на влаштування надмогильного пам`ятнику). Наполягає на обранні максимально суворого покарання.

Вина ОСОБА_6 підтверджується, окрім його визнавальних показань, матеріалами кримінального провадження : протоколом огляду місця ДТП від 22.08.2016, що підтверджує час та місце скоєння злочину, відображає наявність слідів на місці події та фіксує факт вилучення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_6 (а.к.п.8-22); висновком судово-медичної експертизи № 1556 від 22.09.2016, із якого вбачається наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, їх локалізація, ступінь тяжкості, давність спричинення та причина смерті (а.к.п.35-40); висновком авто технічної експертизи від 20.12.2016 № 19/10.1-229, яким встановлено невідповідність дій обвинуваченого вимогам Правил дорожнього руху України та технічний аспект причинного зв`язку між його діями на наїздом на електроопору (а.к.п. 150-151).

За встановлених обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, доведена поза розумним сумнівом.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який вшосте притягається до кримінальної відповідальності, має дві незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення умисних злочинів проти особи, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Незважаючи на заяву ОСОБА_6 про те, що він розкаюється у скоєному, суд не розцінює цю обставину як свідчення його щирого каяття, з огляду на те, що після вчинення злочину він самовільно покинув лікарню, змінив місце мешкання, тривалий час перебував у розшуку, був затриманий майже через 4 роки після вчиненого.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене суд вважає, що покарання обвинуваченому (з урахуванням змісту досудової доповіді) слід обрати у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 не отримував у встановленому законом порядку водійського посвідчення, суд вважає за неможливе застосування до нього додаткового виду покарання.

При вирішенні вимог потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди суд виходить із того, що факт понесених витрат у загальному розмірі 150000 грн не підтверджений жодним доказом. Більш того, сама ОСОБА_4 пояснила, що організацією поховання та іншого займався чоловік та дочка, документи не збереглися. Обґрунтувати свої вимоги в цій частині не змогла.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 1000000 грн на відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, вважає встановленим факт завдання тяжких моральних страждань матері у зв`язку із загибеллю дочки, яка до того ж перебувала у стані вагітності. Разом з тим потерпіла на обґрунтування моральних страждань зазначає погіршення стану здоров`я, наявність депресивного періоду, виникнення нервовості, витрачання великих сум грошей на ліки. Викладені обставини суд не бере до уваги як такі, що не знайшли свого підтвердження під час судового провадження. Крім того, як вбачається із змісту позовної заяви ціна позову щодо моральної шкоди визначена з урахуванням моральних страждань чоловіка потерпілої. Разом з тим потерпілою у кримінальному провадженні і цивільним позивачем є лише ОСОБА_4 . Батьком загиблої ОСОБА_8 позов до ОСОБА_6 не пред`являвся.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

При визначенні суми, яка могла б бути адекватною компенсацією душевних страждань потерпілої, суд виходить із їх глибини, тривалості, інтенсивності, непоправності понесеної втрати та доведеності обставин, покладених в обґрунтування позову.

Витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для зміни засудженому запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання 6 (шість) років 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 21 лютого 2020 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 400000 (чотириста тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судової криміналістичної експертизи 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, повернути власнику ОСОБА_9 ; автобус «Рута 20 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_10 , залишити йому ж.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в справі.

Зняти арешт з автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_9 , накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_11 від 25 жовтня 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1