Номер провадження: 11-сс/813/718/20
Номер справи місцевого суду: 509/1504/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області, від 03.04.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному проваджені №0000500, внесеному до ЄРДР 26.03.2020 року,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області, від 03.04.2020 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, у кримінальному проваджені №0000500, внесеному до ЄРДР 26.03.2020 року.

Строк дії ухвали визначено до 01.06.2020 року.

Рішення суду мотивоване тим, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому слідчий суддя вважав за необхідне застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з оскарженою ухвалою прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою та посиланням на такі обставини:

- слідчий суддя залишив поза увагою, що наявні всі ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України;

- застосування більш м`яких запобіжних засобів, ніж тримання під вартою, не здатне забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

У зв`язку з викладеним прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області, від 03.04.2020 року, і постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів при обставинах, які викладені у клопотанні слідчого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України підтверджується протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено велосипед марки «Ardis»; протоколом огляду місця події, від 02.04.2020 року, в ході якого встановлено та вилучено автомобіль марки «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська реєстрація), яким керує ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка та іншими матеріалами провадження.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою.

Крім того, апеляційний суд констатує, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_7 одружений, має неповнолітню дитину, не працевлаштований, раніше не судимий, має місце проживання а також врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному разі визнання його винуватим.

З оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя визнав доведеними наявність ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого ( а.к.п. 35).

На переконання апеляційного суду, в даному кримінальному провадженні дійсно існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів і з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 ..

Апеляційний суд погоджується з існуванням ризику знищення або спотворення будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки імовірно не всі речові докази виявлені слідством.

Крім того, апеляційний суд вважає імовірним ризик незаконного впливу на потерпілих і свідків.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що прокурором не надано будь-яких доказів, що зазначені ризики мали місце, порушень правил запобіжного заходу виявлено і задокументовано не було.

Крім того, підозрюваний до апеляційного суду з`явився за першим викликом.

Більш того, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Апеляційний суд приймає до уваги той факт, що підозрюваний одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має місце проживання, раніше не судимий, тому на думку апеляційного суду зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтовано висновку про те, застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини інкримінованого злочину, особу підозрюваного, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статями 176, 177, 181, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області, від 03.04.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному проваджені №0000500, внесеному до ЄРДР 26.03.2020 року,- - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4