н/п 1-кп/490/457/2020

У Х В А Л А
06 травня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 , провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000022, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва. Підстав для прийняття рішень, передбачених пп.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає. Учасники процесу, що з`явилися у підготовче судове засідання, вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України за таких обставин слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин та наявні ризики, задля запобігання яких до нього застосований вказаний запобіжний захід, які станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.

Обвинувачений та його захисники просили суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 слідчим суддею було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід, застосований до обвинуваченого.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років та від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна в обох випадках.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування, зважаючи на те, що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачене покарання від 6 до 10 та від 9 до 12 років позбавлення волі, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних про особу ОСОБА_5 , він обвинувачується у збуті наркотичних та психотропних речовин на території міста та області.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Разом з цим, сама по собі ця обставина не може бути підставою для застосування до особи, такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, за умови можливості запобігти наявним ризикам шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не має на меті покарання особи за вчинені нею злочини, і його застосування, без крайньої необхідності, з огляду на презумпцію невинуватості, що діє в України, є неприпустимим.

На час розгляду питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на відміну від часу, коли розглядолось клопотання про обрання запобіжного заходу, встановлено, що у обвинуваченого є житло, де він може постійно проживати. Так, у судовому засіданні захисник надав документи, які підверджують те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , що також підтвердив обвинувачений, тому сторона захисту вважає, що обвинуваченим можуть бути виконані всі обов`язки, покладені на нього судом в повній мірі.

Крім того, захисником надано суду заяву від ОСОБА_8 , яка є бабусею обвинуваченого і власником вищевказаного житла, про те, що вона надає згоду на проведення ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в її домоволодінні, та про те, що підстави та наслідки застосування вищевказаного запобіжного заходу їй відомі. Так, на підтвердження права власності на домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , надано договір купівлі-продажу ВВК№073302 від 09.07.2004 р.

З урахуванням викладеного, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, а також те, що хоча прокурором доведено наявність наведених вище ризиків, однак не наведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених у клопотанні, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається прокурор. З огляду на наведене, виходячи зі змісту положень ст.ст. 181, 183, 194 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає частковому задоволенню. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 слід змінити на домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 06 липня 2020 року включно, із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання - АДРЕСА_1 , цілодобово, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати на першу вимогу до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, утриматися від спілкування будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, зі свідками, що зазначені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 370-372, 376, КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, прийняти до провадження Центрального районного суду м. Миколаєва. Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 18 червня 2020 року о 11-00 год.
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до завершення цього кримінального провадження змінити на цілодобовий домашній арешт на строк до 06 липня 2020 року включно із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання - АДРЕСА_1 .
У зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу, на строк його дії, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати на першу вимогу до суду,
-повідомляти суд про зміну місця проживання,
- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду.
Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3