Справа № 991/2337/20
Провадження №11-сс/991/337/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2020 року м. Київ
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.03.2020 про відмову у відкритті провадження за його скаргою на постанову детектива НАБ України ОСОБА_7 від 05.03.2020 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001042,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.04.2020, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на постанову детектива НАБ України ОСОБА_7 від 05.03.2020 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001042.

Ухвалу слідчий суддя мотивувала наступним. Назва скарги ОСОБА_6 не кореспондується з вимогами її прохальної частини. Крім того, матеріали скарги не містять саму постанову детектива, а також будь-яких інших додатків, які б містили відомості на підтвердження вимог скаржника, зокрема, що відповідна постанова була винесена та її дата. Крім того, до повноважень слідчого судді не належить усунення недоліків при наданні правової допомоги та ознайомлення скаржника з матеріалами спадкових справ. В той же час оскарження рішення детектива за результатами розгляду клопотання про ознайомлення із матеріалами спадкових справ у порядку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України, не передбачено. Враховуючи, що скарга подана на рішення детектива, яке не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, слідча суддя відмовила у відкритті провадження за його скаргою.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із вказаною вище ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій прохає її скасувати. Зазначає, що слідчим суддею не забезпечено судовий захист його прав як потерпілого на безоплатну вторинну правову допомогу та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення в порядку ст. 221 КПК України.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні особа, яка звернулась з апеляційною скаргою ОСОБА_6 , допустив прояви явної зневаги до суду, що полягали у висловленні образ із застосуванням нецензурної лексики у бік головуючого. Не зважаючи на неодноразові попередження головуючого про необхідність додержуватись порядку у судовому засіданні та можливість застосування до ОСОБА_6 заходів процесуального реагування, останній такі попередження ігнорував, вимог головуючого не виконував, продовжував порушувати порядок у судовому засіданні. Така поведінка ОСОБА_6 унеможливила проведення судового засідання за його апеляційною скаргою, у зв`язку з чим, через повторне порушення ОСОБА_6 порядку у залі судового засідання, за ухвалою колегії суддів, відповідно до ч. 3 ст. 330 КПК України, було припинено відеозв`язок із Івано-Франківською установою виконання покарань № 12 і подальший апеляційний розгляд здійснювався без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.
Детектив ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Надав письмову заяву, в якій прохав судове засідання провести за його відсутністю. До заяви додав копію оскаржуваної постанови від 05.03.2020.
Прокурор належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, у судове засідання не з`явився.
Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Пунктом 17 частини 1 статті 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 40 КПК України слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню (ч. 1 ст. 221 КПК України).
Конструкція ст. 221 КПК України вказує, що питання про надання можливості стороні захисту ознайомитись з матеріалами судового розслідування вирішується за відповідним клопотанням. В свою чергу, порядок вирішення клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій врегульоване приписами ст.220 КПК України.
Так, ст. 220 КПК України встановлений строк розгляду клопотання - не більше трьох днів з моменту подання, і обов`язок задовольнити його за наявності відповідних підстав. В той же час, ч.2 ст.220 КПК України передбачено право повної або часткової відмови в задоволенні клопотання, про що виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим (ч. 1 ст. 222 КПК України).
Таким чином, під час розгляду клопотання сторони захисту про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, слідчий/прокурор мають право задовольнити клопотання частково, обмеживши надання тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Таке процесуальне рішення має бути оформлене у вигляді вмотивованої постанови.
У даному випадку, детективом ОСОБА_7 було розглянуто клопотання ОСОБА_6 та винесено відповідну постанову, якою частково задоволено його клопотання та надані для ознайомлення копії тих документів, які, на думку детектива, на даній стадії кримінального провадження не зашкодять досудовому розслідуванню. Із таким рішення детектива ОСОБА_6 не погодився і оскаржив її на підставі ст. 303 КПК України слідчому судді.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому колегія суддів враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Із системного аналізу ст. ст. 40, 221, 303 КПК України вбачається, що слідчим суддею здійснюється судовий контроль у випадку допущення слідчим, прокурором бездіяльності, яка може полягати у нездійсненні останнім відповідної процесуальної дії, передбаченої кримінальним процесуальним законом. В той же час такий судовий контроль не розповсюджується на ті питання, які відносяться до виключної процесуальної діяльності слідчого, прокурора. Враховуючи, що визначення обсягу матеріалів, які можна на певній стадії досудового розслідування надати учаснику провадження на ознайомлення, без шкоди для кримінального провадження, є виключною дискрецією детектива, у даному випадку ОСОБА_6 оскаржується рішення детектива, що не підлягає оскарженню слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.
Зазначене ж стосується і вимоги щодо зобов`язання директора Івано-Франківського місцевого центру безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_8 усунути недоліки в наданні допомоги за його зверненням від 11.10.2019, оскільки така бездіяльність не підлягає оскарженню слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.
З огляду на зазначене, слідча суддя прийшла до вірного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 як такої, що подана на рішення, яке не підлягає оскарженню.
Одночасно із цим колегія суддів зауважує наступне.
Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_6 наказом № 481/03 від 18.10.2019 Івано-Франківським місцевим центром безоплатної вторинної правової допомоги за його зверненням забезпечено представництво захисника цього центру, яке, на його погляд, здійснюється неефективно.
Порядок оскарження рішень щодо надання безоплатної правової допомоги регламентується статтями 30, 31 Закону України "Про безоплатну правову допомогу". Зокрема, рішення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до суду. Дії та бездіяльність посадових і службових осіб, які порушують порядок та строки розгляду звернень про надання безоплатної правової допомоги, надання неякісної правової допомоги можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до суду.
На підставі наведеного Суд додатково роз`яснює ОСОБА_6 можливість оскарження дії/бездіяльність посадових і службових осіб, які, на його думку, порушують порядок та строки розгляду його звернень або надання правової допомоги неякісно - до суду в порядку адміністративного судочинства.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчої судді Вищого антикорупційного суду у формі ували від 17.03.2020 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки підстави для відкриття провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову детектива від 05.03.2020, відсутні. А тому підстав для її скасування немає.
Керуючись статтями 303, 304, 376, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.03.2020 про відмову у відкритті провадження за його скаргою на постанову детектива НАБ України ОСОБА_7 від 05.03.2020 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001042 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.03.2020 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4