ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/402/20Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11-сс/817/122/20 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія - скарга на ухв. сл. судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_1

Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 10 квітня 2020 року в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 березня 2020 року задоволена скарга захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про визнання протиправним рішення старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_7 від 06 березня 2020 року щодо залишення заявленого адвокатом ОСОБА_5 клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження без задоволення.

Зобовязано старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_7 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 від 03 березня 2020 р. та надати йому чи водію ОСОБА_6 для ознайомлення матеріали досудового розслідування, які внесені в ЄРДР за № 0000076 від 20 лютого 2020 р. за ч. 2 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської обл. ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 23.03.2020 у справі № 601/402/20;

скасувати ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду від 23 лютого 2020 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 і визнано протиправним рішення старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 06.03.2020 щодо залишення заявленого адвокатом ОСОБА_5 клопотання без розгляду; зобов`язано старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 від 03.03.2020 та надати йому чи водію ОСОБА_6 для ознайомлення матеріали досудового розслідування, які внесені в ЄРДР за № 0000076 від 20.02.2020 за ч. 2 ст. 286 КК України;

ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ОСОБА_6 на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження не має будь-якого процесуального статусу, тим більше підозрюваного, про що зазначив місцевий суд.

При цьому стаття 220 КПК України, на що звертає увагу прокурор, чітко визначає, що ознайомитися із матеріалами кримінального провадження може лише сторона захисту. Однак у матеріалах судової справи відсутні будь-які відомості, які підтверджують про належність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до сторони захисту.

Із врахуванням цього, як наголошується у скарзі, розголошення даних досудового розслідування на даному етапі негативно може вплинути на його повноту і всебічність.

Вважає, що дана ухвала всупереч зазначеному в резолютивній частині рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку з огляду на рішення Великої палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №243/6674/17-к.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає таке.

Місцевим судом не було повідомлено прокурора про наявність скарги на дії слідчого, хоча участь прокурора відповідно до ч. 3 ст. 36 та ч. 2 ст. 318 КПК України у справах даної категорії є обовязковою.

Ухвала суду лише 26.03.2020 була надіслана слідчому.

Про наявність вказаної ухвали прокурор дізнався лише 01.04.2020 під час ознайомлення із матеріалами.

Таким чином, вказаний строк пропущено з вини слідчого судді. При цьому відсутні будь-які обставини, які б вказували на неналежне виконання прокурором своїх обов`язків.

Прокурор звернувся до апеляційного суду з заявою про слухання справи у його відсутності.

Вимоги апеляційної скарги підтримує.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Так, згідно з положеннями ст.42 Кримінального процесуального кодексу на етапі досудового розслідування право ознайомлюватися з матеріалами, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення, оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді мають лише підозрювані. Тому особа, яка такою не є, не має жодних процесуальних прав.

Дійсно, процесуальний статус осіб, щодо яких здійснюється кримінальне провадження чи збираються докази винуватості без повідомлення їх про підозру, в КПК не визначений. Однак відповідно до ч. 6 ст. 9 у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади, визначені в його ч.1 ст.7. До них, зокрема, відносяться:

верховенство права;

законність;

рівність перед законом і судом;

забезпечення права на захист;

змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК). Статтею 17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права на всіх етапах провадження нарівні із законами України.

Європейський суд у своїх численних рішеннях визначає поняття «кримінальне обвинувачення» в досить широкому контексті. Так, у рішенні від 6.09.2005 у справі «Салов проти України» сказано, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинне розумітися в сенсі конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа скоїла злочин» (пп.42, 46 рішення від 27.02.80 у справі «Deweer v. Belgium» та п.73 рішення від 15.07.82 у справі «Eckle v. Germany»). У деяких випадках це може робитися «у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного» (рішення у справі «Eckle v. Germany».

Європейський суд з прав людини визначає такі обставини, які вважаються моментом висунення обвинувачення:

початок досудового розслідування проти конкретної особи чи арешт її банківських рахунків (рішення у справі «Ringeisen v. Austria»);

арешт особи (рішення у справі «Wemhoff v. Germany»);

офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно неї кримінального переслідування (рішення у справі «Neumeister v. Avstria»).

В цілому, на думку ЄСПЛ, обвинувачення охоплює весь комплекс процедур від початку досудового розслідування стосовно особи до винесення остаточного рішення.

З матеріалів, долучених до апеляційної скарги прокурора, зокрема витягу з реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000076 від 20.02.20 вбачається, що 20.02.20 р. в період з 06.25 06.55 год. на КМ 244+150 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, що в с. Білокриниця Кременецького району, невстановлений водій, керуючи невстановленим автомобілем та ймовірно рухаючись в напрямку м. Кременець від м. Дубно, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на проїзній частині дороги, та загинув на місці події.

В матеріалах наявна також копія пояснення гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 20.02.20, в якому він зазначив, що 20.02.20 р. близько 06.00 год він власним автомобілем MERSEDES BENZ 313 SP р.н. НОМЕР_1 виїхав з с. Плоска Дубенського району Рівненської обл. та відправився у напрямку м. Тернопіль. Вїжджаючи в с. Білокриниця Кременецького району, допустив наїзд на пішохода, який раптово зявився на проїжджій частині дороги.

Тобто, з огляду на вищенаведені рішення ЄСПЛ з урахуванням кримінального процесуального законодавства та обставин справи, в тому числі того, що на день розгляду апеляційної скарги прокурора особа, що вчинила кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_9 , не встановлена, а відтак запобіжні заходи щодо неї не обирались та будь-які інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, колегія суддів приходить до висновку, що прийняте місцевим судом рішення суперечить загальним засадам кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 303, 309, 392, 404, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу прокурора Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 березня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який дії в інтересах ОСОБА_6 , про визнання протиправним рішення старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_7 від 06 березня 2020 року щодо залишення заявленого адвокатом ОСОБА_5 клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження без розгляду, - відмовити.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді