Справа № 464/2149/19
пр.№ 1-кп/464/9/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2020 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0000906 від 10.04.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області 11.07.2017 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 10 квітня 2019 року близько 01.30 год., знаходячись за адресою: м.Львів, пр.Червоної Калини, 109, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), підійшли до потерпілого ОСОБА_5 та нанесли декілька ударів ногами в область його обличчя, чим спричинили потерпілому забій лобної ділянки зліва, під чого останній впав на землю. В подальшому, ОСОБА_3 разом із нестановленими слідством особами, з метою заволодіння майном потерпілого, який лежав на землі, розстібнули замок його куртки та з внутрішньої кишені відкрито викрали майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме банківську картку « Райффайзен Банк Аваль», на якій знаходились грошові кошти в сумі 13 922 грн., із правої кишені штанів - мобільний телефон марки «Айфон 7» вартістю 19 000 гривень, із руки потерпілого- годинник марки «Аpple Watch Series 3», вартістю 9000 грн. та золоті вироби: золоту обручку, вагою 6,5 г., вартістю 8000 грн., золоту печатку, вагою 5,5 г, вартістю 7000 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втекли, чим завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 56 922 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав, дав показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати і врахувати, що особисто він не бив потерпілого, викрав його речі, оскільки скористався безпорадним станом потерпілого, частину коштів витратив на власні потреби. Просить вибачення у потерпілого.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його винуватість доведена показаннями потерпілого.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 10.04.2019 зайшов після роботи в ігровий клуб, в якому знаходився також обвинувачений. Він спочатку спілкувався з незнайомими особами, а через деякий час він отримав від них удари в обличчя, втратив свідомість і впав на землю. Коли він лежав на землі ОСОБА_3 разом із іншими особами викрали з куртки банківську картку «Райффайзен Банк Аваль», на якій знаходились грошові кошти в сумі 13 922 грн., із кишені штанів - мобільний телефон, із руки зняли годинник та золоті вироби. Коли він повернувся додому, його дружина викликала швидку допомогу, був доставлений у лікарню і написав заяву в правоохоронні органи з приводу пограбування. Цивільний позов не заявив, викрадені речі золота обручка, золота печатка, мобільний телефон і годинник йому повернули. При призначенні покарання вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого реальну міру покарання.

Враховуючи визнання винуватості ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і з врахуванням позиції учасників кримінального провадження, судом ухвалено про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
Допитавши обвинуваченого і потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу, суд прийшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до тяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку в психоневролога та нарколога не перебуває, зі слів обвинуваченого має неповнолітнього сина, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 142 від 30.10.2019, ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє дисоціальний розлад особистості, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій, ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
З досудової доповіді, наданої інспектором Галицького сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_7 вбачається, що результати оцінки обвинуваченого ОСОБА_3 показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Враховуючи думку потерпілого, приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом застосування до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для попередження нових злочинів.
На переконання суду, ОСОБА_3 , будучи звільненим з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що виключає можливість застосування положень ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлявся, витрат на залучення експерта не має.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 24 квітня 2019 року.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Речові докази: відео з камер відеонагляду залишити при матеріалах кримінального провадження, золоту каблучку, золоту чоловічу печатку, мобільний телефон «Айфон», годинник «Аpple Watch Series 3»- які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1