Справа № 562/3254/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні контрольне провадження № 11-кп/4806/871/19 за поданим у кримінальному провадженні № 0000009 клопотанням про продовження строку тримання під вартою із збереженням раніше визначеного розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому він та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2019.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 . Продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22:00 год 13.12.2019 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15.10.2012 за ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України на три роки позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинуваченого в учинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 305, ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 311, ч.1 ст. 263 КК України, та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , зареєстрованого у цьому ж населеному пункті на АДРЕСА_4 , не судимого, обвинуваченого в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 305, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 311, ч.2 ст. 311 КК України,

продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту до 22:00 год 13.12.2019 щодобово з 22:00 год до 06:00 год із застосуванням електронних засобів контролю щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_6 , не судимого, обвинуваченого в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.2 ст. 311, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 311 КК України. Обвинуваченого зобов`язано: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала суду мотивована тим, що судове провадження щодо ОСОБА_6 триває, підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки йому інкримінується вчинення злочинів, в сфері контрабанди прекурсорів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з метою збуту, у придбанні та зберіганні бойових приписів без передбаченого законом дозволу, які у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає позбавленням волі на строк понад десять років, а також те, що злочини вчинено в сфері контрабанди прекурсорів через державний кордон України та те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, постійного джерела прибутку не має. Існує необхідність допиту великої кількості свідків у суді, проведення інших процесуальних дій, тому наявна реальна можливість ризику впливу обвинуваченим на свідків, інших учасників кримінального провадження. Також ОСОБА_6 перебуваючи на волі може ухилятися від явки до суду, перешкоджати встановленню істини у справі.
Враховуючи наведене, ризики, передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід тримання під вартою не зменшилися, стороною захисту не спростовано їх наявність, що свідчить про неможливість запобіганню таким ризикам і застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду від 17 жовтня 2019 року та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказує на те, що ОСОБА_6 не має наміру ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інші злочини. Посилається також на порушення судом вимог КПК України при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , яке є безпідставним, без обґрунтувань ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і не врахування вимог ст.178 КПК України. До того ж судом не враховано стану здоров`я ОСОБА_6 і наявність у нього хронічного захворювання, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатної матері. Водночас просить поновити йому строк на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин, оскільки в судовому засіданні повний текст ухвали не оголошувався і з таким повним текстом ознайомився згодом на сайті єдиного державного реєстру судових рішень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, посилається на порушення судом вимог ст.199 КПК України при розгляді клопотання, оскільки воно не було йому вручено за 5 днів, а подано прокурором безпосередньо в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них прокурора, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів, указаних у ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання щодо особи запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, достатніх підстав уважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, але не доведе недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, аніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких установлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приписами ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цих питань судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Можливості окремого апеляційного оскарження ухвали про відмову в зміні запобіжного заходу, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, КПК України не передбачено, а питання щодо можливості вирішення питання щодо продовження тримання під вартою кількох обвинувачених однією ухвалою не урегульовано нормами кримінального процесуального закону.

Положеннями ч.2 ст.392 КПК України установлено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 положення цієї норми кримінального процесуального закону є неконституційним тільки в частині унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Апеляційний суд уважає, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції додержано, а його рішення про відмову змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_6 окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Розглядаючи апеляційні скарги обвинувачено та його захисника в частині, що стосується рішення про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, апеляційний суд виходить із наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується в учиненні кількох, в тому числі особливо тяжких злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, раніше судимий. При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та існування заявлених стороною обвинувачення ризиків сумнівів не викликали, а інші запобіжні заходи були визнані такими, що не гарантують його належної поведінки. Судовий розгляд кримінального провадження триває і дослідження доказів обвинувачення може сприяти уяві та переконанню обвинувачених про невідворотність покарання. Довід сторони захисту про необґрунтованість підозри, даними, отриманими під час судового розгляду, не підтверджуються і не переконує в тому, що ризики переховування, ухилення обвинувачених від суду, незаконного впливу на свідків та можливості вчинення ними інших кримінальних правопорушень взагалі перестали існувати або зменшилися настільки, що інший, не пов`язаний з позбавленням волі запобіжний захід, здатний їм запобігти. Водночас існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій, спрямованих на дослідження доказів та встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, чому обвинувачені, зі значним ступенем вірогідності, можуть бути зацікавлені перешкодити.

Колегія суддів уважає, що продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з урахуванням обсягу і тяжкості обвинувачень, кількості обвинувачених, за своєю тривалістю на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу. Обставин, які свідчили б про те, що тримання ОСОБА_6 під вартою не виправдовує такого ступеня утручання в його права і свободи задля забезпечення суспільного інтересу і цілей судового провадження, стороною захисту не надано і під час розгляду провадження апеляційним судом не встановлено.

Також апеляційний суд не знаходить підстав для зменшення раніше визначено ОСОБА_6 розміру застави.

За таких обставин, оскаржувана ухвала місцевого суду є законною й обґрунтованою та підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Приписами ч.1 ст.117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів уважає, що оскільки в судовому засіданні повний текст оскаржуваної ухвали не проголошувався та в матеріалах провадження відсутні відомості про одержання адвокатом ОСОБА_7 копії повного тексту ухвали, тому строк на апеляційне оскарження ним пропущено із поважних причин і такий підлягає поновленню.

Керуючись статтями 117, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2019 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000009, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :