Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/493/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року

інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за cкаргоюОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області, поданої в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у нездійсненні та відмові у вчиненні процесуальних дій відповідно до клопотань потерпілого від 09.08.2019 року, 15.10.2019 року, 21.10.2019 року, які він зобов`язаний вчинити у розумні строки по кримінальному провадженню №0000028 від 15.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Рішення мотивовано тим, що вимоги, викладені у скарзі, не підпадають під рішення, дії чи бездіяльність, передбачені ст.303 КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішеннямОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити його скаргу, зобов`язати службових осіб Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області вчини процесуальні дії, зазначені в його клопотаннях від 09.08.2019, 15.10.2019, 21.10.2019, які слідчий зобов`язаний вчинити у розумні строки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що резолютивній частині його скарги чітко зазначено, що в діях слідчого ОСОБА_8 має місце бездіяльність, яка полягає у нездійсненні та відмові у вчиненні процесуальних дій відповідно до його клопотань від 09.08.2019, 15.10.2019, 21.10.2019, які він зобов`язаний вчинити у розумні строки по кримінальному провадженню №0000028 від 15.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Вказує, що у період з 09.08.2019 року, дня подачі клопотання, по 15.11.2019 року, за більше ніж три місяці слідчим не виконано жодної слідчої дії, зазначеної у клопотанні.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 та просив ухвалу суду скасувати, а матеріали скарги направити на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду по суті, вивчивши матеріали скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, слідчий суддя виходив з того, що ч.1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду, а скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні не входить до переліку, визначеного ч.1 ст. 303 КПК України.
Проте з таким висновком слідчого судді колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає крім у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк
За змістом ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою повинен перевірити: 1) чи наділений слідчий або прокурор обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Як встановлено колегією суддів, з огляду на матеріали, слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області розслідується кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000028, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
По даному кримінальному провадженню, ОСОБА_6 , як батько, визнаний потерпілими.
21.05.2019 року, він ознайомившись з матеріалами провадження встановив, що досудове розслідування фактично не проводиться, у зв`язку з чим 15.10.2019 року направив клопотання про проведення ряду слідчих та розшукових дій.
У встановлений законом строк, відповіді відносно задоволення клопотання, повної чи часткової відмови, він не отримував.
21.10.2019 року ОСОБА_6 направлено слідчому додаткове клопотання про здійснення певних слідчих дій.
Постановою слідчого від 15.10.2019 року та від 24.10.2015 року, вимоги ОСОБА_6 по значеним клопотанням задоволені частково. Однак, вказані слідчі дії так і не проводились.
10.12.2019 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з скаргою, в якій просив визнати протиправною саме бездіяльність слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 щодо не здійснення процесуальних дій у встановлені КПК України строки.
Виходячи зі змісту даної скарги, ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у не вчиненні слідчих дій в межах кримінального провадження №0000028.
Колегія суддів вважає, що не з`ясувавши належним чином, у чому полягає бездіяльність слідчого, яка оскаржується ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов до передчасного висновку про наявність передбачених ч.4 ст. 304 КПК України підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою.
У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Європейський суд з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст..6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).
Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року та п. 122 у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 року однією з гарантій, що містяться в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є, зокрема, право на забезпечення ефективного доступу до судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "прав та обов`язків".
Отже, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання слідчого судді про те, що викладені у скарзі вимоги не відповідають переліку, закріпленому у ч.1 ст. 303 КПК України, тому, у зв`язку з цим, такі вимоги не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та передчасність судового рішення, а також враховуючи межі апеляційного оскарження, визначені ст. 404 КПК України, і те, що скарга ОСОБА_6 слідчим суддею по суті не розглядалася, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали скарги повернути до суду першої інстанції для прийняття належного процесуального рішення, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону,

Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за cкаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, поданою в порядку ст.303 КПК України скасувати.
Призначити новий розгляд в тому ж суді.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
Апеляційного суду ОСОБА_2