Справа № 305/1954/18
Провадження №1-кп/307/608/20
УХВАЛА

13 квітня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тячів заяви колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід від участі в розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 7 серпня 2018 року,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 7 серпня 2018 року, (справа №307/1954/18 провадження №1-кс/307/608/20).
Колегія суддів Тячівського районного суду, а саме: головуючий суддя ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявили самовідвід від участі в розгляді даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 , який затверджував обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, є помічником судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 , а Указом Президента України № 451/2017 "Про реорганізацію місцевих загальних судів" утворено Тячівський окружний суд у Рахівському та Тячівському районах Закарпатської області із місцезнаходженням у містах Тячеві та Рахові Закарпатської області шляхом реорганізації (злиття) Рахівського районного суду та Тячівського районного суду Закарпатської області. Тобто, вони, як судді Тячівського районного суду Закарпатської області та ОСОБА_7 , як помічник судді Рахівського, будуть працювати в Тячівському окружному суді.
Сторони в судове засідання не з`явилися, а тому у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового процесу не здійснювалось.
Відповідно до вимог ст. 81 КПК України участь учасників кримінального провадження у судовому засіданні при вирішенні питання про відвід не є обов`язковою.
Вивчивши заяви колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_3 про самовідвід, суд прийшов до наступного висновку.
Оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором, який затверджував обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні, є ОСОБА_7 , який на даний час вже працює помічником судді Рахівського районного суду Закарпатської області. Указом Президента України № 451/2017 "Про реорганізацію місцевих загальних судів" утворено Тячівський окружний суд у Рахівському та Тячівському районах Закарпатської області із місцезнаходженням у містах Тячеві та Рахові Закарпатської області шляхом реорганізації (злиття) Рахівського районного суду та Тячівського районного суду Закарпатської області.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів ", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Відповідно до ст. 9 даного Закону суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.
Відповідно до ст. 48 даного Закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України " (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
В силу ч. 2 ст. 8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
У справі "Ветштан проти Швейцарії" рішення від 28.10.1998 року у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-76 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Враховуючи наведене та ті обставини, що ОСОБА_7 , який був прокурором в даному кримінальному провадження, на даний час займає посаду помічника судді Рахівського районного суду Закарпатської області, який разом з Тячівським районним судом Закарпатської області об`єднаний в Тячівський окружний суд Закарпатської області, то з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості суддів, вважають за необхідне самовідвід колегії суддів, а саме: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 48, 63 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ст. 8 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори ", ст. ст. 75, 81, ч.4 ст107 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Заяву колегії суддів Тячівського районного суду, а саме: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 7 серпня 2018 року, задовольнити.
Відвести колегію суддів Тячівського районного суду, а саме: головуючого суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 7 серпня 2018 року (справа №307/1954/18 провадження №1-кп/307/608/20), доручивши канцелярії Тячівського районного суду визначення нового складу колегії інших суддів в порядку ст. 35 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3