Провадження № 11-сс/4823/162/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 05.07.2020 року включно, з визначенням застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище, Носівського району, Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років, з конфіскацією майна, наявність вагомих доказів, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення, конкретні обставини вчинення правопорушень, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5 статті 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, оскільки на момент затримання підозрюваний офіційно не працював, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області про обрання відносно ОСОБА_8 міри запобіжного у виді тримання під вартою. Вказує, що ні слідчий, ні прокурор в судовому засіданні, окрім припущень, не змогли суду довести, в чому полягає реальність існування ризиків стосовно того, що ОСОБА_8 може чи буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність і якими доказами це підтверджується. Вказує на наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання в м. Чернігові, на сталі соціальні зв`язки. Звертає увагу, що ОСОБА_8 не ухиляється від органів досудового розслідування та суду, не чинив опору при затриманні, нікуди не втікав, має постійне місце проживання, є інвалідом та отримує пенсію по інвалідності, що, на думку захисника, вказує на наявність тісних соціальних зв`язків та неправильність висновків суду першої інстанції в обґрунтування наявності наведених ризиків в клопотанні та оскаржуваному рішенні. Вважає, що посилання суду в своєму рішенні на неможливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою без обґрунтування такого висновку з посиланням на докази чи матеріали провадження, суперечить вимогам ст. ст. 370,372 КПК України, оскільки є необґрунтованим і носить виключно формальний характер.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі. Від підозрюваного клопотання про його участь в засіданні апеляційного суду не надійшло, тому відповідно до ч. 4 ст.401 КПК він в засідання апеляційного суду не викликався. Прокурор заперечував проти задоволення скарги, мотивуючи це тим, що існують реальні ризики зникнення підозрюваного від слідства й суду. Слідчий повідомив, що у підозрюваного фактично немає постійного місця мешкання, усі адреси, на які він посилався були перевірені і отримана достовірна інформація про те, що ОСОБА_8 там не проживає.

Заслухавши сторони, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення. Таке рішення обґрунтовує наступним чином.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 27.01.2020 року, розпочатому за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України року.

07 травня 2020 року о 15 год. 05 хв. ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

08 травня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та вручено 08.05.2020 року підозру.

Обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею встановлено наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному правопорушенню, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу дійшов до висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст.178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжких кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, обсяг пред`явленого обвинувачення, наявність вагомих доказів, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення, конкретні обставини вчинення правопорушень, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5 статті 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, так як на момент затримання підозрюваний офіційно не працював.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, вказаних у ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. А така підозра, як уже зазначалося вище, є достатньо обґрунтованою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

На основі аналізу зібраних матеріалів, судом зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Не можуть бути підставою для задоволення доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не ухиляється від органів досудового розслідування та суду, не чинив опору при затриманні, нікуди не втікав, має постійне місце проживання, є інвалідом та отримує пенсію по інвалідності, оскільки такі не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування саме такого запобіжного заходу.

З іншого боку, захисником в апеляційній скарзі не надано жодних переконливих доводів щодо обґрунтування своєї позиції і не представлено суду гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування і судового розгляду.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема, його неодноразові попередні судимості за умисні злочини, що свідчить про схильність підозрюваного до скоєння злочинів, сімейний та майновий його стан, ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор, тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що підозрюваний за місцем реєстрації не проживає.

З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Зазначене спростовує твердження захисника про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом розглянута можливість застосування застави щодо особи, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а визначена застава призначена забезпечити належну процесуальну поведінку особи. Відтак, відсутні підстави твердити про залишення поза увагою можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд порушив вимоги закону та необґрунтовано застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим і передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 409-411,419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 05.07.2020 року включно, з визначенням застави відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4