Справа № 201/4602/20
Провадження №1-кс/201/1789/2020
У Х В А Л А
Іменем України
22 травня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від досудового розлідування у кримінальному провадженні №0002216 від 07 вересня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з заявою про відвід старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від досудового розлідування у кримінальному провадженні №0002216 від 07 вересня 2019 року.
В обґрунтування заяви зазначає, що у провадженні слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0002216 від 07 вересня 2019 року. Потерпілими у вказаному провадженні слідчий визнав: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 . ОСОБА_8 є співвласником корпоративних прав ТОВ «Бюро оцінки» (), оскільки його дружина ОСОБА_9 є засновником вказаного товариства. ОСОБА_5 є свекром засновниці ТОВ «Бюро оцінки». Слідчий ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , яка в мережі інтернет розмістила власне резюме, з якого вбачається, що в період з грудня 2017 року по травень 2018 року остання працювала на посаді інженера-землевпорядника на ТОВ «Бюро оцінки», де засновниками є подружжя Добриці, а тому між вказаними особами, в тому числі і з слідчим ОСОБА_4 є певні стосунки чи зобов`язання. На думку заявника вказане вище повністю підтверджує, що слідчий ОСОБА_4 не може брати участь у кримінальному провадженні та підлягає відводу.
Заявник надав суду заяву, в якій підтримав заявлений відвід, просив його задовольнити. Зважаючи на подану заяву, слідчий суддя, з урахуванням ч.6 ст.9 КПК України, вважає за можливе застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути заяву про відвід слідчого без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Від старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 до суду надійшли заперечення, в яких останній просив суд відмовити у задоволенні заявленого відводу.
Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши заяву про відвід слідчого, додані до неї матеріали, приходить до наступного.
Надаючи оцінку доводам заявника, слідчий суддя виходить з того, що порядок відводу слідчого від участі у кримінальному провадженні врегульований ч.1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «ОСОБА_6 проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо упередженості старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 в розумінні положень ст. 77 КПК України не вбачається, а доводи викладені в заяві заявника належного обґрунтування не знайшли, слід дійти висновку, що заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80 81, 83, 110, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від досудового розлідування у кримінальному провадженні №0002216 від 07 вересня 2019 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1