Справа № 185/5605/16-к
Провадження № 1-кп/185/17/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2020 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - ювенального судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
групи прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
законний представників
обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28 листопада 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки,
обвинуваченого у вчиненних кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_3 та проживаючого по АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- 17 червня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки із конфіскацією всього належного йому майна,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_5 , раніше судимого:
- 29 жовтня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на два роки,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_6 та проживаючого по АДРЕСА_7 , раніше судимого:
- 16 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст.. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, без конфіскації майна;
- 17 червня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років шість місяців, без конфіскації майна
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -
30.03.2016 року, приблизно о 18.00 год.. ОСОБА_9 , разом зі своїми друзями, а саме неповнолітніми ОСОБА_12 та за версією досудового розслідування ще й ОСОБА_11 , а також ОСОБА_18 , зустрілись за місцем мешкання ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_8 , де відпочивали та спілкувались, та в ході спілкування вищевказаних осіб, за версією досудового розслідування - за пропозицією неповнолітнього ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , та неповнолітній ОСОБА_12 вступили в злочинну змову між собою, спрямовану на скоєння крадіжки чужого майна з приміщення офісу ТОВ «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 м.Павлограда.
31.03.2016 року приблизно в 01.00 години ночі з даною метою вищевказані особи прийшли до приміщення офісу ТОВ «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 в м. Павлограді Дніпропетровської області, з метою злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна з приміщення ТОВ «Технокредо-1» та звернення його на свою користь.
За версією досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_11 взяв з собою знаряддя скоєння злочину - викрутку.
ОСОБА_9 спільно з неповнолітніми ОСОБА_12 , та за версією досудового розслідування ще й з ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, де попередньо розподіливши злочинні ролі між собою, при цьому, за версією досудового розслідування ОСОБА_11 повинен був за допомогою викрутки зламати вікно, а ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_12 , проникнути до приміщення. При цьому, за версією досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_11 , передав ОСОБА_9 та ОСОБА_12 свій мобільний телефон з ліхтариком з метою освітлення приміщення, а також, за версією досудового розслідування ОСОБА_11 , після зламу вікна повинен був стояти біля вказаного вікна ТОВ «Технокредо-1», розташованої на першому поверсі будови, розташованої по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограді Дніпропетровської області, та стежити щоб ніхто не йшов а також приймати викрадену комп`ютерну техніку.
Все вищеперераховане майно, а саме 4 системних блоки, 4 монитори, навушники, комп`ютерну клавіатуру та мишу ОСОБА_9 , за версією досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 віднесли до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 з метою подальшої реалізації вказаного майна та обернення його на свою користь.
Крім того, 04.04.2016 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_9 разом зі своїми друзями, а саме: неповнолітніми ОСОБА_12 та за версією досудового розслідування ОСОБА_11 , а також ОСОБА_10 , зустрілись за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 , де відпочивали та спілкувались.
Під час спілкування вищевказаних осіб, за версією досудового розслідування за пропозицією неповнолітнього ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_12 вступили в злочинну змову між собою, спрямовану на скоєння крадіжки чужого майна з приміщення розташованого на 2 поверсі будови ТОВ «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограду.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на скоєння подальшої крадіжки чужого майна в м. Павлограді, 05.04.2016 року приблизно в 01.00 години ночі з даною метою вищевказані особи прийшли до приміщення офісу ТОВ «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограду Дніпропетровської області, з метою злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна з приміщення ГОВ «Технокредо-1» та звернення його на свою користь, за версією досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_11 заздалегідь взяв з собою знаряддя скоєння злочину - викрутку.
ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , та за версією досудового розслідування - з неповнолітніми ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 , за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, де попередньо розподіливши злочинні ролі між собою, при цьому, ОСОБА_11 за версією досудового розслідування, повинен був за допомогою викрутки зламати вікно в приміщення, ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_12 , проникнути до приміщення, при цьому, за версією досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_11 , передав ОСОБА_9 та ОСОБА_12 свій мобільний телефон з ліхтариком з метою освітлення приміщення, і також, за версією досудового розслідування ОСОБА_11 , і ОСОБА_10 повинні були стояти біля вказаного вікна ТОВ Технокредо-1», розташованого на другому поверсі будови, розташованої по АДРЕСА_9 , та стежити щоб ніхто не йшов також приймати викрадене майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , неповнолітніми ОСОБА_12 та за версією досудового розслідування ОСОБА_11 , 05.04.2016 року, близько 01.30 години, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння комп`ютерної техніки яка знаходилась в приміщенні на 2 поверсі офісу ТОВ «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограду Дніпропетровської області, скориставшись тим, що в цей час за ними ніхто не спостерігає, та їх дії залишаться непоміченими, ОСОБА_9 та неповнолітні ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою, за версією досудового розслідування з неповнолітнім ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 шляхом зламу вікна повторно проникли до приміщення на 2 поверсі офісу ТОВ «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограді Дніпропетровської області, після чого проникли в середину приміщення де побачили, що комп`ютерна техніка в даному приміщенні відсутня, а приміщення обладнане під спортивний зал та там знаходиться спортивний одяг та спортивний інвентар, та реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, звідки повторно, з корисливих спонукань, викрали майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_20 , а саме: боксерські рукавички 2 пари чорного кольору марки «REYVEL» вартістю 1314,12 грн., 1 пару боксерських рукавичок марки «LEV» вартістю 305,50 грн., 1 боксерську рукавичку фірми «REYVTL»вартістю 517грн., боксерські лапи фірми «BOXER» 1 пара вартістю 657,00 грн., кросівки марки «NIKE» 2 пари чорного кольору розмір 45 та розмір 38. вартістю 1316,00 грн., 1 пару кросівок фірми «ADIDAS» чорного кольору розміром 42 вартістю 1503,06грн., а всього на загальну суму 5612,74 грн.
Все вищеперераховане майно, а саме спортивне взуття та спортивний інвентар ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за версією досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 віднесли до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 з метою подальшої реалізації вищевказаного майна та обернення його на свою користь.
Таким чином, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , за версією досудового розслідування з неповнолітнім ОСОБА_11 , та з неповнолітнім ОСОБА_12 , з приміщення на 2 поверсі офісу ТОВ «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограді Дніпропетровської області, таємно викрали чужого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_20 на загальну суму 5612,74грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_21 матеріального збитку на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 провину у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України не визнав,та пояснив, що в кінці березня початку червня 2016 року він проживав за адресою: АДРЕСА_8 . Разом з ним мешкали його друзі ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_12 . Крім того у нього часто перебували в гостях інші хлопці та дівчата. 31.03.2016 року друзі пішли з дому, а коли повернулись то принесли з собою комп`ютерну техніку. Друзі повідомили що вчинили крадіжку. Вранці друзі попросили його віднести техніку до ломбарду, він погодився та заклав техніку на свій паспорт. 05.04.2016 року ОСОБА_10 приніс до нього пакет з речами. Він прийшов разом з неповнолітнім ОСОБА_12 та Морозом. Він зрозумів, що речі крадені, а тому попросив винести їх з квартири. В цей же день приїхали співробітники поліції та вилучили дані речі.
Обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відмовившись від дачі пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Відповідаючи на уточнюючі запитання учасників процесу пояснив, що час, місце, спосіб, мотив скоєння злочинів, кількість викраденого і його вартість органом досудового слідства встановлено правильно і ним не оспорюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 провину у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України не визнав,та пояснив, що в кінці березня початку червня 2016 року він часто приходив в гості до ОСОБА_9 , який в той час проживав за адресою: АДРЕСА_8 . 31.03.2016 року він також знаходився в гостях у ОСОБА_9 , однак приблизно о 22.00 год. він пішов додому. 04.04.2016 року ввечері він також знаходився у ОСОБА_9 . Обвинувачені запропонували йому прогулятись і він погодився. Коли вони прийшли до ЗОШ № 12 м. Павлограда, хтось з хлопців сказав, щоб він почекав їх в районі школи, а самі вони пішли в район селища РТС. Він заліз на дах якоїсь будови та став чекати їх там. Почекавши близько 50 хвилин він вирішив їх пошукати. В районі магазину «Технокредо» він побачив поліцейську машину, злякався, повернувся до будівлі та знов заліз на дах. Однак через десять хвилин його затримали охоронці та відвезли до Павлоградського відділу поліції.
Уточнив, що вилучені у нього навушники він придбав через інтернет, та ніяких крадіжок він не скоював. Додав, що вилучення вказаної речі відбувалося без присутності його матері, або захисника.
Обвинувачений ОСОБА_12 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відмовившись від дачі пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Відповідаючи на уточнюючі запитання учасників процесу пояснив, що час, місце, спосіб, мотив скоєння злочинів, кількість викраденого і його вартість органом досудового слідства встановлено правильно і ним не оспорюється.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 - ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що про скоєний сином злочин йому стало відомо від працівників поліції. Вважає сина таким, якого можна ще виправити, оскільки останній щиро каявся та переживав з приводу вчинених злочинів. Характеризує неповнолітнього з позитивної сторони, як доброго, веселого, працелюбного, ввічливого.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що про скоєні злочини їй стало відомо від працівників поліції. Вважає, що її син не скоював дані злочин.
Додала, що під час проведення за її місцем мешканням огляду вона присутня не була, а писала заяву про те, що вона не заперечує щодо проведення огляду власного помешкання вже після того, як прийшла з роботи, так званим заднім числом, за проханням працівника поліції. Факт перебування на роботі в час вчинення працівниками поліції процесуальних дій відносно її неповнолітнього на той час сина за її відсутності підтверджує документально.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні суду показав, що обвинувачених знає, підтримує дружні стосунки. Приблизно, в квітні 2016 року, він з ОСОБА_23 приходив до ОСОБА_9 , який в той час проживав за адресою: АДРЕСА_8 . В той день у ОСОБА_9 знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та, ще хлопці, прізвищ яких він не знає. ОСОБА_12 брав у ОСОБА_23 колонки, однак не повернув, в той день ОСОБА_12 віддав ОСОБА_23 музикальний центр. Пізніше від працівників поліції вони дізнались, що даний музикальний центр було десь викрадено.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_12 знає, підтримує дружні стосунки. Приблизно, в квітні 2016 року він з ОСОБА_22 приходив до ОСОБА_9 , який в той час проживав за адресою: АДРЕСА_8 . В той день у ОСОБА_9 знаходились хлопці, прізвищ яких він не знає. ОСОБА_12 брав у нього колонки, однак не повернув, в той день ОСОБА_12 віддав йому музикальний центр. Пізніше, від працівників поліції вони дізнались, що даний музикальний центр було десь викрадено.
Допитана в присутності свого законного представника свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні суду показала, що обвинувачених вона знає. Приблизно, в квітні 2016 року обвинувачені розповідали, що вони скоїли крадіжку комп`ютерного обладнання. Однак, самого обладнання вона не бачила. Додала, що не пам`ятає, хто саме розповідав про крадіжку, можливо, це був ОСОБА_25 .
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду показав, що обвинувачених він знає. В березні квітні 2016 року він був частим гостем у ОСОБА_9 , який в той час проживав за адресою: АДРЕСА_8 . Весною 2016 року обвинувачені запропонували піти погуляти по місту, однак він відмовився. Він залишився у ОСОБА_9 , а обвинувачені пішли. Вранці наступного дня обвинувачені прийшли з сумками. В одній з сумок він побачив плати. Пізніше йому стало відомо, що в тих сумках були системні блоки та монітори. Також він дізнався, що дані речі були викрадені.
Уточнив, що обвинувачені казали, що викрали дані речі по вул.. Дніпровській в м. Павлограді.
Додав, що він крадіжок з обвинуваченими не скоював.
Допитана в присутності свого законного представника свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні суду показала, що обвинувачених вона знає, стосунки дружні. Приблизно, весною 2016 року вона була в гостях у ОСОБА_9 , який в той час проживав за адресою: АДРЕСА_8 . Хлопці розповідали, що вони скоїли крадіжку комп`ютерного обладнання. Вказала, що не пам`ятає хто саме розповідав про крадіжку. Додала, що хлопці казали, що викрадені речі вони реалізують в м. Дніпро.
Крім визнання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні злочинів, що їм, кожному окремо інкримінується, показань свідків з приводу обставин вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, винність обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , кожного окремо, у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується такими доказами, що були досліджені судом в судовому засіданні.
Протокол огляду місця події від 05.04.2016 року, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості зі сторони кладовища, розташовану по вул. Дружби в м. Павлоград Дніпропетровської області, під час огляду якої виявлено системний блок викрадений з магазину «Технокредо», розташованого по вул. Дніпровській, 334 в м. Павлоград Дніпропетровської області, з фото таблицею.
Протокол огляду місця події від 05.04.2016 року, відповідно до якого оглянуто місце проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 , під час огляду якого було вилучено майно викрадене з магазину «Технокредо-1», розташоване по вул. Дніпровській, 334 в м. Павлоград Дніпропетровської області, з фото таблицею.
Протоколом огляду від 05.04.2016 року, відповідно до якого оглянуто речі добровільно видані ОСОБА_9 , викрадені з другого поверху магазину «Технокредо-1», розташованого по вул. Дніпровській, 334 в м. Павлоград Дніпропетровської області, з фото таблицею.
Висновком експерта № 7/4.6-293 від 05.05.2016 року, згідно якого сліди пальців рук вилучені 06.04.2016 року в ході огляду приміщення офісу ТОВ «Технокредо-1» по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограду Дніпропетровської області, залишені, відповідно вказівним та великим пальцем правої руки ОСОБА_9 ..
Протокол огляду місця події від 06.04.2016 року, відповідно до якого оглянуто магазин «Технокредо», розташований по вул. Дніпровській, 334 в м. Павлоград Дніпропетровської області, під час огляду якого були встановлені сліди злочину слід віджиму вікна, безлад, тощо, з фото таблицею.
Висновком судової товарознавчої експертизи № 2047-16 від 19.05.2016 року, яким встановлена загальна вартість майна, яке таємно викрали по вул. Дніпровській, 334 в м. Павлограді Дніпропетровської області з приміщення ТОВ «Технокредо-1»
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , під час проведення якого, за участю понятих, із застосуванням фото зйомки, обвинувачений розповів про обставини вчинення таємного викрадення майна по АДРЕСА_9 з приміщення ТОВ «Технокредо-1» 31.03.2016 року та 04.04.2016 року
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , під час проведення якого, за участю понятих, із застосуванням фото зйомки, обвинувачений розповів про обставини вчинення таємного викрадення майна по АДРЕСА_9 з приміщення ТОВ «Технокредо-1» 04.04.2016 року.
Аналізуючи позицію обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , кожного окремо,в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а також з іншими доказами зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновком експертів, які повністю викривають обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , кожного окремо,у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Разом з тим, аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_11 ,в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_11 , а також з іншими доказами, співставляючи ці показання з письмовими доказами, що були отримані за безпосередньої участі вказаної особи, суд приходить до переконання, що вказані докази є не допустимими.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З протоколу огляду місця події від 31.03.2016 року, відповідно до якого оглянуто магазин «Технокредо», розташований по вул. Дніпровській, 334 в м. Павлоград Дніпропетровської області, вбачається, що огляд провадився за участю спеціаліста ОСОБА_27 , однак з порушенням вимог ст. 104 КПК України, яка вимагає, щоб всі особи, які брали участь у проведенні процесуальної дії, поставили свій підпис, в зазначеному протоколі відсутній підпис спеціаліста ОСОБА_27 та не зазначено причину відмови від підпису.
Крім того, важливою процесуальною гарантією забезпечення інтересів неповнолітнього у кримінальному процесі є участь батьків або осіб, що їх замінюють.
Так, законними представниками неповнолітніх дітей виступають батьки, усиновителі та опікуни. Відповідно, «законні представники» не представляють неповнолітнього обвинуваченого, а сприяють його участі у кримінальному процесі та беруть участь у його захисті
Процесуальний порядок залучення законного представника до участі у кримінальному провадженні визначений статтею 44 КПК України.
Між тим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово повторює, що згідно з його усталеною практикою він не розглядає помилок, щодо питань факту або права, яких припустилися національні суди, якщо тільки такі помилки не порушили права та свободи, що охороняються Конвенцією, коли, як виняток, можна стверджувати, що помилки становлять несумісну зі статтею 6 Конвенції «несправедливість».
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Положення статті 9 КПК додатково конкретизують зміст статті 8 КПК, зокрема про те, що під час кримінального провадження суд, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Обидві норми статей 8 і 9 КПК передбачають застосування норм КПК у кримінальному провадженні з урахуванням практики ЄСПЛ, в т.ч. зазначеної вище.
Законодавство України визначає, що судам необхідно враховувати також практику ЄСПЛ щодо впливу обмеження прав підозрюваного на захист під час досудового розслідування на розгляд судового провадження.
Зокрема,в п.57 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» ЄСПЛ в обґрунтування порушення п. 1 ст. 6 у поєднанні з підп. «с» п. 3 ст.6 Конвенції зазначив, що «національні суди проігнорували обмеження права заявника на захист під час первісної стадії попри те,що заявник зазначав про це у касаційній скарзі до Верховного Суду України, та те, що відповідно до національного законодавства воно становило істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке передбачало скасування вироку. Цей недолік не міг бути виправлений ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, а ні змагальним характером подальшого провадження (п.58рішення ЄСПЛвід 27листопада 2008року у справі «Салдуз проти Туреччини»; пункти 3941 рішення ЄСПЛ від 31 березня 2009 року у справі «Плонка проти Польщі»).
Відтак, щодо наданних під час судового розгляду справи прокурором на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 185 КК України таких доказів, як висновок експерта, згідно якого сліди пальців рук, вилучені 31.03.2016 року під час огляду приміщення офісу ТОВ «Технокредо-1» по вул. Дніпровській, 334 м. Павлограду Дніпропетровської області, були залишені ОСОБА_11 , то в цій частині наданих доказів, які стосуються обвинуваченого ОСОБА_11 , суд констатує, що вони є плодами так званого «отруєного дерева», які були отримані під час огляду, який було проведено без дотримання вимог ст. 104 КПК України.
Тому, як і інші докази, на які посилається прокурор під час судового розгляду кримінального провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , зокрема огляд помешкання за місцем проживання неповнолітнього на той час обвинуваченого ОСОБА_11 , видача 05.04.2016 року об`єкту злочину навушників, які в подальшому були визнані речовими доказами у справі є недопустимим.
Статтею 17 КПК України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зі змісту рішень Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45), у справі «Авшар проти Туреччини» (п. 282), у справі «Веренцов проти України» (п.86), що є частиною національного законодавства України випливає, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.
Обвинувальний вирок може бути ухвалений тільки при умові надання стороною обвинувачення достатньої сукупності достовірних доказів, якими обґрунтовується доведеність всіх обставин, які підлягають встановленню у конкретному кримінальному провадженню. Винуватість обвинуваченого повинна бути доказана з переконливістю та безсумнівністю і підтверджена сукупністю належних, допустимих та достовірних (безсумнівно істинних) доказів.
У даному випадку, визнання обвинуваченого ОСОБА_11 винним за ч.3 ст.185 КК України лише на підставі тих доказів, що були надані суду прокурором є недопустимим, оскільки обвинувальний вирок суду в цій частині також повинен бути ухвалений тільки за умови надання стороною обвинувачення достатньої сукупності достовірних доказів, якими обґрунтовується доведеність всіх обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.
За таких обставин суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а тому, в цій частині обвинувачення він підлягає виправданню за недоведеністю вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень, згідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.
Поруч із наведеним, аналізуючи досліджені судом докази, зокрема, показання самих обвинувачених, які, кожен окремо, в повному обсязі визнали свою провину, показання свідків, наведені у вироку суду письмові докази, експертні висновки, тощо, суд приходить до висновку про те, що зазначені докази винності обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , кожного окремо, у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, щодо кожного окремо, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження.
Вказані докази є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України, та не мають ознак недопустимих або сфальшованих.
При цьому, суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо своєї невинуватості та не причетності до вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вони спростованими сукупністю наведених судом беззаперечних доказів винності обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів, зокрема й таких, як протокол проведення слідчого експерименту, що підтверджують обставини вчинення інкримінованих злочинів та вказують на узгодженість, цілеспрямованість та активну послідовність злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 .
Дії обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , кожного окремо, необхідно правильно кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
При призначенні виду і розміру покарання суд керується ст.ст. 65-68, 97-108 КК України та враховує, що обвинуваченні, кожний окремо, мають постійне місця проживання, підлягають покаранню за вчинення тяжких інкримінованих кримінальних правопорушень, майно, яке вони викрали частково повернуто власникам.
Крім того, судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_9 , працює, раніше не судим.
Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 мають родину, посередньо характеризуються за місцем мешкання.
Обвинувачений ОСОБА_12 раніше судимий, виховується в неповній сім`ї.
В якості пом`якшувальних обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_12 суд враховує, що останні скоїв злочини будучі неповнолітнім.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує й той факт, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 кожен окремо, повністю визнали свою провину у пред`явленому обвинуваченні, розкаялися у вчиненому, принесли вибачення потерпілій стороні та висловили жаль з приводу вчиненого.
Обтяжливі обставини у справі відсутні.
Наведене, доволі молодий вік обвинуваченого ОСОБА_9 , його поведінка за останній рік свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_9 , та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 має бути засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбаченої санкції вказаної статті..
28 листопада 2018 року ОСОБА_9 було засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки. Цим же вироком він звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на три роки.
Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_9 скоїв до постановлення останнього за часом вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської від 28 листопада 2018 року, покарання останньому має бути призначене за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання покарання, що призначено ОСОБА_9 , за вироком суду від 28 листопада 2018 року покаранням. що призначається ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України, але умовно, із застосуванням до покарання, що призначається, положень, передбачених ст.ст.75, 76 КК України.
Характер, обставини та ступінь негативних наслідків учинених обвинуваченими злочинів, ставлення обвинувачених до вчиненого, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинувачених та стійку злочинну направленість їх поведінки, а також про те, що виправити обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та запобігти їх злочинній діяльності не можливо без їх ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 мають бути засудженими за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбаченої санкцією вказаної статті.
17 червня 2016 року ОСОБА_10 було засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки із конфіскацією всього належного йому майна.
Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_10 скоїв до постановлення останнього за часом вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської від 17 червня 2016 року, покарання останньому має бути призначене за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, що призначено ОСОБА_10 за останнім вироком суду від 17 червня 2016 року, з покаранням, що призначається ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України.
17 червня 2016 року ОСОБА_12 було засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років шість місяців, без конфіскації майна.
Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_12 скоїв до постановлення останнього за часом вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської від 17 червня 2016 року, покарання останньому має бути призначене за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, що призначено ОСОБА_12 за останнім вироком суду від 17 червня 2016 року, з покаранням, що призначається ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, що діяла в редакції Закону України № 838- VIII від 26 листопада 2015 року, та була чинною на момент ув`язнення обвинувачених під час досудового розслідування, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відтак, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , щодо кожного окремо, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період їх попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня їх затримання, кожного окремо.
Приймаючи рішення за позовними вимогами ТОВ «Технокредо-1» суд виходить з наступного.
Представником потерпілого заявлено у позові про стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7480 грн. 00 коп.
Позовні вимоги ТОВ «Технокредо-1» до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в частині відшкодування матеріальних збитків на суму 7480 грн. 00 коп. підлягають частковому задоволенню, за принципами дольового стягнення - в розмірі 4168 грн. 08 коп., тобто по 2084 грн.04 коп., оскільки спричинення обвинуваченими внаслідок злочинних дій матеріальної шкодаи потерпілому саме на зазначену суму підтверджено документально. При цьому суд враховує, що розпискою представника потерпілого підтверджено часткове повернення останньому майна на загальну вартість 1245 грн. 30 коп.
Стосовно позовних вимог до ОСОБА_11 , у відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України, суд залишає позов без розгляду.
Що стосується цих же позовних вимог до ОСОБА_10 , суд також залишає позов в цій частині без розгляду, оскільки останньому не інкримінується вчинення даного злочину.
Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у дольовому порядку, необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1583 грн. 56 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_9 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у виді позбавлення волі строком три роки, що було призначено ОСОБА_9 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року, покаранням у виді позбавлення волі строком п`ять років, остаточно призначити покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном три роки.
Зобов`язати ОСОБА_9 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_10 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_10 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, із конфіскацією всього належного йому майна, що було призначено ОСОБА_10 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 17 червня 2016 року, з покаранням, що призначається за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі строком сім років шість місяців, із конфіскацією всього належного йому майна.
ОСОБА_12 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_12 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років шість місяців, без конфіскації майна, що було призначено ОСОБА_12 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року, з покаранням, що призначається за злочини передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_12 у виді позбавлення волі строком вісім років шість місяців, без конфіскації майна.
ОСОБА_11 визнати не винуватим, у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та виправдати ОСОБА_11 в зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, згідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком чинності не застосовувати.
До набрання вироком чинності застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
До набрання вироком чинності застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком чинності не застосовувати.
Строк відбування покарання для ОСОБА_10 обчислювати з 08 липня 2020 року.
Строк відбування покарання для ОСОБА_12 обчислювати з 08 липня 2020 року.
Зарахувати часткове відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року в строк покарання ОСОБА_10 період з 10 жовтня 2016 року по 08 липня 2020 року.
Зарахувати часткове відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року в строк покарання ОСОБА_12 період з 08 квітня 2016 року по 08 липня 2020 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції, що діяла на момент застосування відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , кожного окремо, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зарахувати строк попереднього ув`язнення для зазначених осіб, кожного окремо, засуджених до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 10 жовтня 2016 року для ОСОБА_10 , та з 08 квітня 2016 року до для ОСОБА_12 .
Позовні вимоги ТОВ «Технокредо-1» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , в дольовому порядку, на користь ТОВ «Технокредо-1» матеріальні збитки в розмірі 4168 /чотири тисячі сто шістдесят вісім/ грн. 08 коп., тобто по 2084грн.04 коп.
В іншій частині позов залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , в дольовому порядку, на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмір 1583 грн. 56 коп., тобто по 527 /п`ятсот двадцять сім/ грн. 85 коп., з кожного.
- боксерські рукавички 2 пари чорного кольору марки «REYVEL» 1 пару боксерських рукавичок марки «LEV», 1 боксерську рукавичку фірми «REYVTL», боксерські лапи фірми «BOXER» 1 пара, кросівки марки «NIKE» 2 пари чорного кольору розмір 45 та розмір 38., 1 пару кросівок фірми «ADIDAS» чорного кольору розміром 42 передані на зберігання під розписку ОСОБА_20 - залишити останньому за належністю.
- музичний центр марки Kenwood RC-F0307E 2009 року випуску та 2 дерев`яні колонки передані на зберігання ОСОБА_28 залишити за належності;
- відбитки пальців рук, вилучені в ході огляду місця пригоди, а саме приміщень ТОВ «Технокредо-1» за адресою м. Павлоград, Дніпропетровська область вул. Дніпровська, 334, котрі зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- монітор марки Samsung 7ION (MJ17ASKN) серійний номер НОМЕР_1 2007 року випуску, навушники з мікрофоном марки А4 HS-7P 2015 року випуску, комп`ютерну клавіатуру марки Sven 2015 року випуску, комп`ютерну мишу марки Logitech В100 2015 року випуску, дублянку, передані на зберігання ОСОБА_28 залишити за належності.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1