Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/379/20
Справа № 711/1059/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 про накладання арешту на майно,-

встановив:

СУ ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00004261 від 2 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, наркотичний засіб обіг якого обмежений метадон, які зберігав при собі та за місцем свого проживання, з метою подальшого збуту.

Так, 19 листопада 2019 року близько 15 год. 35 хв. ОСОБА_7 , за допомогою мобільного телефону, домовився про збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, ОСОБА_8 , якій працівниками поліції було доручено проведення оперативної закупки такої речовини у ОСОБА_5 . Після чого, 19 листопада 2019 року близько 15 год. 38 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку за адресою вул. Свободи 9 м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зустрівся із ОСОБА_8 , та незаконно, умисно, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_8 , а саме продав за грошові кошти в сумі 300 грн., два фольгованих згортка паперу з порошкоподібною речовиною бежевого кольору та кристалічною речовиною білого кольору, які згідно з висновком експерта від 20 грудня 2019 року №2/2250 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,049г. та кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб обіг якого обмежений метадон, загальною масою 0, 018 г .

Також, 11 лютого 2020 року ОСОБА_5 , близько 09 год. 38 хв., ОСОБА_5 , за допомогою мобільного телефону, домовився про збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, та наркотичної речовини метадон, ОСОБА_8 , якій працівниками поліції було доручено проведення оперативної закупки такої речовиниу ОСОБА_5 . Після чого, 11 лютого 2020 року, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , доручив свої цивільні дружині ОСОБА_9 , зустрітися із ОСОБА_8 , та збути її наркотичний та психотропний засіб. Цього ж дня ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку за адресою АДРЕСА_1 зустрівся з ОСОБА_8 та незаконно, умисно, з корисливих мотивів збула ОСОБА_8 , а саме продала за грошові кошти в сумі 300 грн., згорток фольгового паперу з порошкоподібною речовиною білого кольору зовні схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та згорток фольгового паперу з порошкоподібною речовиною білого кольору зовні схожою на наркотичний засіб метадон.

Також, 11 лютого 2020 року, у період з 14 год. 12 хв. до 17 год. 04 хв., під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено три фольгова ні згортки, один паперовий згорток, один поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, тридцять поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, вісім фольгованих згортків з кристалоподібною речовиною білого кольору зовні схожою на наркотичну речовину, обіг якої обмежено метадон, які ОСОБА_5 , незаконно, повторно, умисно зберігав за місцем свого проживання, з метою подальшого збуту, а також було виявлено та вилучено фольгові відрізки, порожні поліетиленові пакети, за допомогою яких ОСОБА_5 фасував та пакував вказані психотропні та наркотичні засоби. Також у кімнаті будинку у якій проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено грошові кошти, а саме дві купюри номіналом по 100 гривень, на поверхні яких при обробці спеціальною хімічною речовиною проявився напис «ЗБУТ».

11 лютого 2020 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

12 лютого 2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинений повторно.

Також, 11 лютого 2020 року, у період з 14 год. 12 хв. до 17 год. 04 хв. під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено 19 фольгових згортків, 16 поліетиленових пакетів із застібкою, блокнот із записами, мобільний телефон HUAWEI imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», гроші в сумі 3 386 гривень.

Документи, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на майно, що належить арештувати відсутні, але враховуючи те, що воно було вилучене за місцем його проживання, дане свідчать про володіння та користування переліченим майном саме ним.

Приймаючи до уваги вище викладене, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на 19 фольгових згортків, 16 поліетиленових пакетів із застібкою, блокнот із записами, мобільний телефон HUAWEI imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», гроші в сумі 3 386 гривень, вилучені 11 лютого 2020 року під час проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпоряджання даним майном.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала з підстав, вказаних вище.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченим КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально правового характеру в у виді конфіскації майна.

Як зазначено в п.6 розділу 2.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Крім того, слід враховувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція вказаної статті передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.

Крім цього слідчий суддя звертає увагу на те, що у відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

12 лютого 2020 року вилучені і під час проведення обшуку речі та грошові кошти - 19 фольгових згортків, 16 поліетиленових пакетів із застібкою, блокнот із записами, мобільний телефон HUAWEI imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», гроші в сумі 3 386 гривень визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження № 00004261 від 2 серпня 2019 року.

Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вилучені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не повязує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому хибні заперечення захисника власника/володільця щодо цих обставин. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження технікою, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна спів розмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що з метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна слід накласти арешт на 19 фольгових згортків, 16 поліетиленових пакетів із застібкою, блокнот із записами, мобільний телефон HUAWEI imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», гроші в сумі 3 386 гривень, вилучені 11 лютого 2020 року під час проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпоряджання даним майном.

Керуючись ст. ст. 40, 113, 117, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна накласти арешт на 19 фольгових згортків, 16 поліетиленових пакетів із застібкою, блокнот із записами, мобільний телефон HUAWEI imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», гроші в сумі 3 386 гривень, вилучені 11 лютого 2020 року під час проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду в порядку, визначеному КПК України..

Слідчий суддя: ОСОБА_1