Номер справи 703/1294/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м.Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002134 (№703/1294/18, 1-кп/703/108/20) по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0002134 (№703/1294/18, 1-кп/703/108/20) по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

01 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні, який обґрунтовує тим, що дане кримінальне провадження перебуває на розгляді суду з 2017 року жодних рішень у справі судом не приймалося. Крім того, в провадженні суду перебуває інше кримінальне провадження, в якому вона також є потерпілою, а обвинуваченим ОСОБА_7 , в ході ознайомлення з якою їй стало відомо, що суддя ОСОБА_6 приймала в ній як слідчий суддя рішення під час проведення досудового розслідування, а саме винесла ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про привід ОСОБА_7 . Зазначені обставини, а також те, що суддя не застосовувала до обвинуваченого заходу впливу за неповагу до суду, у зв`язку з його безпричинними неявками до суду, викликають у неї сумніви щодо неупередженого та безстороннього розгляду даного кримінального провадження. Також, в провадженні судді ОСОБА_6 з 2017 року перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_7 про визнання майна спільним майном подружжя та його поділ, в якій суддя, на її думку, проявила ознаки лояльності до відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засідання заяву підтримали та просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засідання заперечила проти задоволення заяви, оскільки відвід судді є невмотивованим.

Інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та суддя ОСОБА_6 були повідомлені про час судового розгляду заяви, проте в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доводи заявника, її представника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, в частині, що стосується заявленого відводу, приходжу до наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.81 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ч.5 ст.81 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2018 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002134 (№703/1294/18, 1-кп/703/108/20) по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, перебуває на розгляді судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 з 04 травня 2018 року.

Отже, доводи потерпілої ОСОБА_3 про те, що вказане кримінальне провадження розглядається судом з 2017 року не відповідають дійсності.

Крім того, згідно ч.1 та ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно ч.3 ст.28 КПК України, Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підготовчі судові засідання та судові засідання, які проводяться за обов`язкової участі обвинуваченого та його захисника, були неодноразово відкладені за їх обґрунтованими клопотаннями, що позбавляло суддю об`єктивної можливості здійснити розгляд даного кримінального провадження у розумні строки.

При цьому, тривалий розгляд суддею кримінального провадження не свідчить про її упередженість та необ`єктивність.

Крім того, 11 липня 2019 року судом винесено ухвалу, якою кримінальне провадження призначено до судового розгляду та надано доручення органу пробації на складення щодо обвинуваченого досудової доповіді, що спростовує доводи потерпілої про те, що у вказаному кримінальному провадженні жодного рішення.

Також, потерпіла ОСОБА_3 стверджує, що в провадження суду перебуває інше кримінальне провадження, в якому вона також є потерпілою, а обвинуваченим ОСОБА_7 , та в якому суддя ОСОБА_6 приймала участь як слідчий суддя, а також в провадженні останньої з 2017 року перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_7 про визнання майна спільним майном подружжя та його поділ, в якій суддя, на її думку, проявила ознаки лояльності до відповідача.

Однак, вищевказані доводи потерпілої жодним доказом не підтверджені, при цьому участь судді ОСОБА_6 як слідчим суддею під час досудового розслідування іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , перебування в її провадженні цивільної справи, в якій потерпіла та обвинувачений є сторонами, та прийняття чи не прийняття в них будь-яких процесуальних рішень, не свідчить про упередженість судді у даному кримінальному провадженні.

Сама по собі незгода сторони із процесуальними діями судді, не може слугувати підставою для задоволення відводу такому судді.

Підпунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН N 2006/23 від 27 липня 2006 року, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з заяви про відвід, всі доводи потерпілої щодо упередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду даного кримінального провадження, зводяться виключно до оцінки прийнятих та неприйнятих нею процесуальних рішень у ньому та інших справах, що в жодному разі не може бути підставою для її відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений відвід судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні є невмотивованим, в зв`язку з чим заява потерпілої ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.28, 75, 81, 318, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002134 (№703/1294/18, 1-кп/703/108/20) по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала виготовлена та проголошена 6 липня 2020 року о 16 год. 00 хв.

Суддя : ОСОБА_1