Провадження №1-кп/712/356/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

законного представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту. Послався на те, що ризики, які існували на момент обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 не змінилися та існують на даний час, а саме: переховування від суду, здійснювання тиску на інших учасників процесу, а також можливість вчиняти нові злочини.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити на більш м`який, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 також заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризиків передбачених ст. 177 КПК України, крім того, вказали, що обвинувачений ОСОБА_5 має намір працевлаштуватись.

Представник потерпілого та потерпілий у вирішенні клопотання, покладались на думку суду.

Суд перевіривши доводи і обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, обговоривши доцільність застосування запобіжних заходів, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив такі висновки.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.03.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід, строк якого спливає 09.05.2020 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяця, який спливає 11.05.2020.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Під час розгляду судового засідання не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. Крім того обвинувачений та його захисник не надали суду доказів, що ризики або їх частина передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент винесення ухвали про застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали.
Тому, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є триваючими, а тому можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_4 не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній раніше неоднаразово судимий та обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Що стосується вимог обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд зазначає, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України) скоєний відносно неповнолітнього з застосуванням насильства, отже на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не змінилися та продовжують існувати , крім того не допитані свідки кримінального правопорушення та ОСОБА_5 може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останній вчинив дії.

Крім того обвинувачений ОСОБА_5 не надав суду доказів, щодо можливого працевлаштування. Таким чином суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Чорнобаївського району, с. Мала Бурімка, не одруженого, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто по 19.06.2020, включно.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_5 , проживаючого у АДРЕСА_3 у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто по 21.06.2020, включно, з продовженням покладення на нього обов`язків, які передбачені ст. 194 КПК України

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та прокурора Черкаської місцевої прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво.
Копію ухвали вручити учасникам процесу негайно після її проголошення та направити начальнику Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий ОСОБА_1