Провадження № 11-кп/4820/241/20
Категорія : ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Чортківська установа виконання покарань № 26» та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2018 року за № 0003398 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2019 року, -
в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою у задоволенні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 10.12.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою відмовлено.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16.12.2019 року під час проведення судового розгляду в об`єднаному кримінальному провадженні № 0003398 від 16.11. 2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України постановлено продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою до 13 лютого 2020 року, тому необхідність у розгляді клопотання прокурора від 10.12.2019 року про продовження строку тримання під вартою станом на 18.12.2019 року відпала.
Непогоджуючись з ухвалою, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просив скасувати резолютивну частину ухвали, постановити окрему ухвалу, скерувавши вимоги із матеріалами скарги до ТМВ ГУНП у Тернопільській області, відсторонити прокурора ОСОБА_6 від участі у розгляді обвинувальних актів щодо нього.

Ухвалу вважає незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України, висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

Клопотання прокурора подане з порушенням вимог законодавства, зокрема ст. ст. 112, 199 КПК України, таке не відповідає належній реєстрації документів, відсутня дата, штамп, номер вхідного документу.

Посилання в ухвалі на ст. 185, 186 КПК України є безпідставним, оскільки суддя ОСОБА_1 та прокурор ОСОБА_6 знали, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30 травня 2019 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001582 від 28.05.2019 року і він знаходиться в Чортківській установі виконання покарань.

Повний текст ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2019 року проголошувався без його участі, що порушило його право на захист.

Крім того, суддя та прокурор є зацікавленими у розгляді справи щодо нього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення такої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, 10 грудня 2019 року в канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було зареєстроване клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 10 грудня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .
Тому, з метою дотримання встановлених ст. 184 КПК України строків для розгляду клопотання і приймаючи до уваги заперечення обвинуваченого та захисника в частині надання терміну для ознайомлення, судом було призначено судове засідання по розгляду клопотання прокурора на 18 грудня 2019 року.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2019 року під час проведення судового розгляду в об`єднаному кримінальному провадженні № 0003398 від 16 листопада 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, враховуючи ті обставини, що розгляд даного кримінального провадження не закінчився, вирішено питання про необхідність його відкладення з метою виклику свідків для проведення допитів, в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України, заслухавши при цьому думки сторін та учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання , постановлено продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 13 лютого 2020 року і відкладено судове засідання до 20 січня 2020 року.
18 грудня 2019 року, в ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 вказала, що станом на дату розгляду клопотання, його не підтримує, так як ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2019 року в ході проведеного судового розгляду об`єднаного кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України судом, було вирішено за доцільне залишити обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та відповідно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого до 13 лютого 2020 року.
За таких обставин, необхідність у розгляді клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 10 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою станом на дату проведення судового засідання 18 грудня 2019 року відпала, про що і було заявлено прокурором із не підтриманням раніше поданого клопотання.
З врахуванням вказаного, суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області правильно відмовив в задоволенні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 10 грудня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується апеляційний суд.
Що стосується клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , то воно складене та подане прокурором ОСОБА_6 не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 199 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на порушення прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 вимог КПК України при зверненні із клопотанням про продовження строку тримання під вартою не ґрунтуються на положеннях КПК України, оскільки вирішення питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому в кримінальному провадженні, яке не перейшло до стадії судового розгляду проводиться за наслідками розгляду відповідного клопотання прокурора, яке подається суду та обвинуваченому, що і було зроблено прокурором ОСОБА_6 на стадії кримінального провадження до судового розгляду. Враховуючи те, що 16 грудня 2019 року був розпочатий судовий розгляд у кримінальному провадженні, то вирішення питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою судом проводилося за правилами ч. 3 ст. 331 КПК України, а розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому від 10.12.2019 року було призначено на іншу дату.
Доводи ОСОБА_7 про те, що посилання в ухвалі на ст. 185, 186 КПК України є безпідставним, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд повинен керуватись саме даними нормами КПК України, які регламентують порядок відкликання, зміни або доповнення клопотання про застосування запобіжного заходу, а також строки розгляду такого клопотання.

Твердження ОСОБА_7 про те, що в порушення вимог закону, повний текст ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2019 року проголошувався без його участі, не спростовує правильність висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування ухвали суду.

Доводи про те, що, суддя та прокурор є зацікавленими у розгляді справи щодо нього, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки наявність обставин, які б могли вказувати на упередженість судді та прокурора має бути належним чином обґрунтована та підтверджена.

Тому, підстави для постановлення окремої ухвали із направленням її до ГУНП в Тернопільській області відсутні, а ОСОБА_7 , як правильно зазначено в ухвалі суду першої інстанції не позбавлений права у відповідності до ст. 124 КПК України, самостійно звернутись до правоохоронних органів із заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4