Справа № 184/169/20
Номер провадження 1-кп/184/95/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0000021 від 11.01.2020 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Базавлук Апостолівського району Дніпропетровської області, Україна, громадянин України, розлучений, освіта середня, пенсіонер, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

01.01.2020 р. приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою свого мешкання разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , де в бесіді з останньою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в той же ж день та час, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно схватив ОСОБА_5 за шию та умисно наніс декілька ударів рукою в область шиї, спричинивши останній фізичного болю. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 , умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в область правого плеча. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця правого плеча, яке згідно висновку судово- медичного експерта № 25 від 13.01.2020 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав, однак не повністю погодився із обставинами вчинення кримінального правопорушення, які викладені у обвинувальному акті. Зокрема, пояснив, що 01.01.2020р. приблизно після обіду перебував у кімнаті квартири АДРЕСА_2 разом із своєю колишньою дружиною. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння та між ним і його колишньою дружиною виникла сварка, внаслідок чого він схопив потерпілу, кинув на ліжко та прикрив її подушкою, щоб вона перестала з ним сваритися. При цьому вказав, що він не пам`ятає, щоб він бив потерпілу руками. У вчиненому злочині щиро розкаявся, зазначив, що усвідомив протиправність свого діяння та більше такого не повториться.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання, згідно яких повідомила, що 01.01.202р. після обіду до квартири АДРЕСА_2 повернувся її колишній чоловік ОСОБА_3 , з яким вони після розлучення спільно проживають, був у стані алкогольного сп`яніння та між ними виникла сварка, внаслідок чого він ударив її кулаком по затилку, називав її образливими словами, а потім знову наніс численні удари кулаками, схопив за шию та намагався душити. Вона вирвалась та викликала поліцію. Після цих подій у неї були наявні тілесні ушкодження та боліло усе тіло.
Надаючи юридичну оцінку показанням потерпілої ОСОБА_5 , суд враховує, що остання була безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 353 КПК України та будучи під присягою та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, підтвердила обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновків експертиз, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 від 01.01.2020р. а.с. 13);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої від 13.01.2020р. з фото таблицями, відповідно до якого потерпіла зазначила про обставини вчинення відносно неї ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також кількість та механізм спричинених їй тілесних ушкоджень (а.с. 19-23);

-висновком експерта № 25 від 13.01.2020р., відповідно до якого виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця лівого плечового суглобу відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету або від удару об такий премет. Давність спричинення тілесного ушкодження може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. (а.с.42);

-додатковим висновком експерта №26 від 13.01.2020р., відповідно до якого механізм виявленого у потерпілої тілесного ушкодження не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 13.01.2020р. (а.с.43).

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Водночас показання обвинуваченого, згідно яких останній повідомив, що потерпілу не бив, а лише прикрив обличчя подушкою, судом оцінюються критично, оскільки зазначені обвинуваченим обставини спростовуються наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої, яка повідомила механізм, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, які були нанесені їй обвинуваченим, що у свою чергу підтверджується дослідженими у судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту та висновками експерта, які є належними та допустимими доказами на підтвердження таких обставин.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.

Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у його вчиненні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо колишнього подружжя.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, раніше не судимий, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1