У Х В А Л А
Справа № 126/705/20

Провадження № 1-кп/126/314/2020

17 червня 2020 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0000049 від 24.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області на розгляді перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який надійшов до суду 30.03.2020 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 просять відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки клопотання подано до суду з процесуальними порушеннями, тобто пропущений 5 дениий строк внесення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_9 надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки, обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченим запобіжного заходу не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обставини особистого життя та соціальної адаптації у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру поведінки обвинувачених у звичайному житті, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності обвинувачених самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінований їм злочин та обґрунтованість підозри, яка встановлена (та не спростована) при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченим, дані про особу обвинувачених, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення злочину, інкримінованого обвинуваченим. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є недостатнім, оскільки вони, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, і заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились, перебуваючи на волі обвинувачені, можуть порушити покладені на них Законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , останній не працює, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, а також не має постійного законного джерела прибутку, крім того підозрюваний є раніше судимою особою, отже є реальні підстави вважати, що обвинувачений залишаючись на свободі, матиме змогу як переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так і вчинити нове кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , останній не працює, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, а також не має постійного законного джерела прибутку, крім того підозрюваний є раніше судимою особою, отже є реальні підстави вважати, що обвинувачений залишаючись на свободі, матиме змогу як переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так і вчинити нове кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою обвинувачених як запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються обвинуваченим, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя та незаконного впливу на сторін кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, раніше судимому 08.07.2018 Чечельницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, без конфіскації майна, на підставі ст.ст.75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, продовжити на 60 днів до 15.08.2020 року, включно.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Велика Киріївка Бершадського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_2 , українця, громадянину України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючому, раніше судимому 04.09.2018 Чечельницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, продовжити на 60 днів до 15.08.2020 року, включно.

Ухвала, в частині продовження запобіжного заходу тримання під вартою, може бути оскаржена апеляційному порядку відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року.

Суддя ОСОБА_1