Справа 521/8952/20
Провадження1-кп/521/1079/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 14.08.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який на момент вчинення злочину проходив військову службу за контрактом на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018 року ОСОБА_4 призвано Одеським ОВК на військову службу за контрактом та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2018 року №201 ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу, який останній уклав того ж дня, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 20.08.2018 року, тобто з моменту зарахування старшого солдата ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з того ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення
Являючись військовослужбовцем контрактної служби старший солдат ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
У відповідності до ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбутті чи повернення з відпустки або лікування.
Проте, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин:
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, розуміючи настання наслідків та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, у періоди з 22.04.2019 року по 08.05.2019 року, з 21.05.2019 року по 28.05.2019 року та з 05.07.2019 року по 27.05.2020 року, в порушення ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 -4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, не з`являвся вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини.
27.05.2020 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України співробітниками Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області та доставлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що дійсно без поважних причин був відсутній, ухилився від проходження військової служби у періоди з 22.04.2019 року по 08.05.2019 року, з 21.05.2019 року по 28.05.2019 року та з 05.07.2019 року по 27.05.2020 року. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України за кваліфікуючими ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця, або хоч і менше 10 діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, крім строкової служби.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, стан здоров`я, те, що особа осудна, працездатна, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має посередню службову характеристику, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, визнання вини в повному обсязі, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, та відсутність обтяжуючих обставин.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючих обставинта відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у вигляди позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін, а після набрання законної сили скасувати.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін, а після набрання законної сили скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1