Справа № 369/1872/20
Провадження №1-кс/369/411/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000683 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого відділення Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000683 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Своє клопотання слідчий мотивувала тим, що 06 лютого 2020 року о 06 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 у порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, який не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від його волі.
На підставі ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223, 236 КПК України, старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у присутності понятих, адвоката та законного представника, здійснив обшук затриманої неповнолітньої особи ОСОБА_5 , під час якого було вилучено: мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору; шкіряний гаманець чорного кольору в якому знаходилась банківська картка «Raiffeisen BANK AVAL» з номером НОМЕР_3 , дисконтна картка червоного кольору з написом «Смартшот».
Вищевказані речі були опечатані пояснювальними записками з підписами учасників слідчої дії. На теперішній час виявлені та вилучені предмети знаходяться у Чабанівському ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області.
Вищевказані предмети та речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути предметом злочину, зберігати на собі сліди його скоєння, і необхідними для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, а також відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Також, прошу розгляд клопотання слідчим суддею здійснити без участі слідчого та прокурора у випадку їх неявки, врахувати підтримання ними вимог клопотання в повному обсязі, не здійснювати аудіо запис судового засідання технічними способами, оскільки слідчий, прокурор не заперечить проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинним.
Враховуючи те, що вказані речі зберегли сліди злочину, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і мають значення речових доказів.
Враховуючи викладене, слідчий просив суд накласти арешт на майно вилучене в ході затримання у ОСОБА_5 , 2003 року народження, в порядку ст.208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору; шкіряний гаманець чорного кольору; банківська картка «Raiffeisen BANK AVAL» з номером НОМЕР_3 ; дисконтна картка червоного кольору з написом «Смартшоп».
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученими може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що 06 лютого 2020 року о 06 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 у порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, який не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від його волі. На підставі ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223, 236 КПК України, старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у присутності понятих, адвоката та законного представника, здійснив обшук затриманої неповнолітньої особи ОСОБА_5 , під час якого було вилучено: мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору; шкіряний гаманець чорного кольору в якому знаходилась банківська картка «Raiffeisen BANK AVAL» з номером НОМЕР_3 , дисконтна картка червоного кольору з написом «Смартшот».
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши письмові матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а саме суд вважає за можливе накласти арешт на мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору; шкіряний гаманець чорного кольору в якому знаходилась банківська картка «Raiffeisen BANK AVAL» з номером НОМЕР_3 , дисконтна картка червоного кольору з написом «Смартшот», оскільки слідчий у клопотанні обґрунтував необхідність накладення арешту на вказане майно. В даному випадку арешт необхідний з метою збереження даного майна як речового доказу, який містить відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході затримання у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору; шкіряний гаманець чорного кольору; банківська картка «Raiffeisen BANK AVAL» з номером НОМЕР_3 ; дисконтна картка червоного кольору з написом «Смартшоп».
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з виненн яухвали або отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1