ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/819/50/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на ухвалу слідчого судді
про накладення арешту на майно
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

власника майна: ОСОБА_8

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000073 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2019 року клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні

№ 0000073 від 21.06.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України задоволено частково та накладено арешт на тютюнові вироби без марок акцизного збору, які були вилучені у ході обшуку 17.12.2019 року малої архітектурної форми №2/7 на території ринку «Гарант» за адресою: Херсонська область, м.Каховка, площа Меліораторів 2А.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя у своїй ухвалі посилається на те, що тютюнові вироби які не підлягають арешту, не підпадають під кваліфікацію ст. 204 КК України, оскільки вони виготовлені Українськими виробниками з марками акцизного збору України, а тому підстави для їх вилучення під час обшуку були відсутні.
Крім того, зазначає, що посилання слідчого та прокурора на те, що відсутні документи на походження товару суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина не є предметом злочину, передбаченого ст. ст. 199 та 204 КК України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що громадяни

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснюють реалізацію фальсифікованих тютюнових виробів вітчизняного виробництва, маркованих підробленими марками акцизного податку та іноземного виробництва, не маркованих марками акцизного податку.

Також зазначає, що 17.12.2019 року у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено тютюнові вироби різних найменувань, не марковані марками акцизного податку, встановленого зразка та марковані марками акцизного податку з ознаками підробки.

Поряд з цим, вказує, що відповідно до ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що у зв`язку із тим, що досудове розслідування здійснюється в тому числі за ч. 1 ст. 199 КК України і для перевірки вилучених тютюнових виробів, оклеєних марками акцизного податку на предмет підробки останніх необхідно проводити експертне дослідження, рішення слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого є таким, що фактично унеможливлює подальше проведення досудового розслідування за

ч. 1 ст. 199 КК України та призведе до неспроможності виконання органом досудового розслідування засад кримінального провадження, передбачених ч. 2 ст. 9 КПК України.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах

ОСОБА_8 зазначає, що у клопотанні, апеляційній скарзі, а також у матеріалах справи відсутні будь-які докази, криміналістичні дослідження чи навіть натяки на їх присутність щодо підроблення офіційно придбаних в торговій мережі тютюнових виробів українських виробників чи акцизних марок України на них.

Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, ОСОБА_8 , прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у частині третій статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.

Згідно наданих матеріалів, старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення діянь, що за своїми ознаками підпадають під правову кваліфікацію злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1

ст. 199 КК України у кримінальному провадженні № 0000073, відомості про яке внесені до ЄРДР від 21.06.2019 року.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що частина вилучених тютюнових виробів, не підпадають під кваліфікацію ст. 204 КК України, оскільки вони виготовлені українськими виробниками з марками акцизного збору України, а тому підстави для їх вилучення під час обшуку були відсутні.

Будь-яких відомостей з приводу того, що акцизні марки на зазначених тютюнових виробах мають ознаки підроблення, стороною обвинувачення не надано.

Доводи прокурора в його апеляційній скарзі відносно того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки, досудове розслідування здійснюється в тому числі і за ч.1 ст. 199 КК України та для перевірки вилучених тютюнових виробів оклеєних марками акцизного податку на предмет підробки останніх необхідно проводити експертне дослідження, колегія суддів вважає недоведеними, необґрунтованими та безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження вбачається відсутність достатніх підстав стверджувати про необхідність застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2019 року про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 17.12.2019 року за адресою: Херсонська область, м. Каховка, площа Меліораторів 2А (МАФ №2/7), а саме на тютюнові вироби без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4