Ухвала
16 червня 2020 року

м. Київ
справа № 317/2762/18 провадження № 51-2809ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2020 року про повернення його апеляційної скарги,

встановив:
Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28 березня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України (даліКК) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2020 року ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаного вироку місцевого суду та повернуто його апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеної ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження вироку пропущено у зв`язку з поганим станом його здоров`я. Також просить призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, із застосуванням ст. 69 КК.
Перевіривши доводи касаційної скарги та копію судового рішення, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК) апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Апеляційним судом встановлено, що вирок місцевого суду проголошено в присутності ОСОБА_4 , йому було роз`яснено порядок і строк його оскарження в апеляційному порядку. Також, того ж дня засудженому вручено копію вироку, що підтверджується наявною у справі розпискою.

Як убачається з копії ухвали апеляційного суду, 24 квітня 2020 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вирок Запорізького районного суду Запорізької області місцевого суду від 28 березня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому засуджений заявив клопотання про поновлення пропущеного строку, посилаючись на погіршення стану його здоров`я, через що він не міг своєчасно подати апеляційну скаргу.
Однак ОСОБА_4 не надав будь-яких доказів, які підтверджували би поганий стан його здоров`я протягом строку апеляційного оскарження зазначеного вироку місцевого суду.

Апеляційний суд прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки відсутні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та повернення його апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного та виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Таким чином, оскаржений ОСОБА_4 вирок місцевого суду не підлягає перегляду в касаційному порядку, оскільки не переглядався в апеляційному порядку.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення, у касаційній скарзі не наведено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги і відкриття касаційного провадження немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2020 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3