ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/9128/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1620/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

05 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 стосовно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Харкова, громадянка України, не працююча, не одружена, не має реєстрації місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
1)05.10.1992 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.143 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки;
2)05.06.1997 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік;
3)28.01.1999 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ст. ст. 42, 43 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
4)18.05.2001 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.1 ст.196-1, ст.42 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
5)03.11.2003 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, до обмеження волі строком на 1 рік,
6)11.03.2011 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнена 18.04.2011 з Харківського слідчого ізолятора за відбуттям строку покарання;
7)18.09.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
8)16.05.2017 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України призначене остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2015, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
9)28.03.2019 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі п. «Г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, від призначеного покарання звільнена,
засуджена за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі.
Цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово засудженою за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову скоїла корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 17 жовтня 2019 року о 09 годині 16 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у торгівельному залі супермаркету «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 136/8, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, протиправно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків від них, скориставшись відсутністю спостереження за її діями з боку третіх осіб, таємно викрала належний ОСОБА_9 гаманець з полімерного пакету, який знаходився у візку для продуктів, у якому знаходились грошові кошти в сумі 1200грн.
Після цього, ОСОБА_8 , вийшла з приміщення супермаркету та розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд, у результаті чого ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду на вказану вище суму.
Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відкликав свою апеляційну скаргу в порядку ст.403 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок змінити, пом`якшити ОСОБА_8 покарання, застосувавши ст.75 КК України, оскільки вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (т.1 а.с.68-70), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно й об`єктивно дослідив обставини події, усім доказам, що є в кримінальному провадженні і були досліджені в судовому засіданні, дав належну оцінку, дійшовши правильного висновку щодо повної доведеності винуватості обвинуваченої в скоєному нею злочині.

ЇЇ дії суд правильно кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до вимог ч.ч.1 та 2 ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, дані про особу обвинуваченої.

Так, судом ураховано, що ОСОБА_8 раніше судима, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від опіоідів, перебуває на диспансерному обліку з 29.05.2011 в Обласному центрі профілактики і боротьби зі СНІДом з діагнозом: «ВІЛ-інфекція IV клінічна стадія. Орофарингіальний кандидоз. Хронічний вірусний гепатит С», за місцем мешкання характеризується посередньо.
З досудової доповіді Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вбачається, що ОСОБА_8 має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства. Враховуючи характеристику ОСОБА_8 , її спосіб життя, історію правопорушень, її виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував відомості про її особу, пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також взяв до уваги характер та мотиви вчинення обвинуваченою злочину, що скоєний злочин згідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст.66 КК України, суд визнав її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, і також вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів не можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, оскільки остання для себе правильних висновків не зробила та знов вчинила корисливий злочин, тому законних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_8 вимог ст.75 КК України, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Покарання у виді 2 років позбавлення волі, - при санкції ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, - неможна вважати несправедливим унаслідок суворості, як то вважає захисник обвинуваченого.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст.414 КПК України, за переконанням колегії суддів, не можна вважати явно несправедливим через суворість, як то вважає захисник.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - у той самий строк з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді