Справа № 522/1222/20
Провадження №1-кп/522/390/20
УХВАЛА

15 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потті, Грузія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006502 від 09.12.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0006502 від 09.12.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду від 12.05.2020 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області, розмір застави не визначався.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 спливає 10.07.2020 року.
Прокурор судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує необхідність запобігання його спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні. Крім того, прокурор зазначає, що ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, ще мають місце.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені та висунуте обвинувачення необґрунтоване і безпідставне, вважали достатнім застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим.
Суддя також враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений підозрюється, оскільки інкримінований злочин пов`язаний із насильством та застосуванням холодної зброї.
Крім того, відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує і відомості стосовно особистості ОСОБА_5 , який неодружений, родини та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не мешкає, постійного місця мешкання в м.Одесі не має, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , розмір застави не визначати, у зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178, 183, 197, 199, 205, 331, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) діб, а саме - до 13.08.2020 року включно, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту її оголошення, тобто з 15.06.2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1