"07" лютого 2020 р. Справа № 363/55/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141, розпочатому 13.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302 та ч. 2 ст. 303 КК України,

встановив:

06 лютого 2020 року слідчий погодивши з прокурором звернулися до Вишгородського районного суду Київської області із клопотанням про арешт майна, а саме вилученого під час особистого обшуку ОСОБА_5 мобільного телефону марки Samsung Galaxy J5 білого кольору.

Вивчивши клопотання із долученими до нього документами встановлено, що слідчим відділом Вишгородського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000141, розпочатому 13.02.2019 року за фактом організації ОСОБА_6 , яка вступила в злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами організували злочинну діяльність, яка полягає у наданні послуг сексуального характеру за грошову винагороду на території Вишгородського району Київської області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302 та ч. 2 ст. 303 КК України.

05.02.2020 року слідчим в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_11 про що складно протокол затримання та в ході особистого обшуку останньої виявлено і вилучено мобільний телефон марки Samsung Galaxy J5 білого кольору.

Цього ж дня слідчим винесено постанову, якою вказаний телефон визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

05.02.2020 року Айрапеетян Лені повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302 та ч. 2 ст. 303 КК України.

Клопотання слідчого та прокурора обґрунтовано необхідністю проведення детального огляду вказаного мобільного телефону, а також тим, що цей телефон відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження майна як речового доказу, сторона обвинувачення наполягала на його арешті.

Суд, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні про арешт майна повинні бути зазначені, зокрема підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У поданому слідчим клопотанні вказані обставини не зазначено, також не зазначено про мету та підстави накладення арешту на вилучене майна, а також клопотання в цій частині не містить будь-якого обґрунтування, як і не містить критеріїв за якими зазначені у клопотанні речі є речовими доказами в розумінні вимог ст. 98 КПК України.

Відсутні в клопотанні й обґрунтування на користь дотримання порядку вилучення майна згідно ч. 2 ст. 168 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт майна подане з порушенням вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 цього кодексу повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Отже слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає поверненню прокурору.

Крім того, у відповідності до вимог КПК України, слідчий суддя встановлює строк сімдесят дві години для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

вказане клопотання про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя