Провадження №11-кп/801/240/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2019,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 та звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2018 з не відбутою частиною призначеного покарання 10 місяців 21 день.
Суд мотивував прийняте рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 відбувши 2/3 частини покарання, призначеного судом за вчинення злочину, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

На переконання прокурора висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що дані про особу засудженого ОСОБА_7 за весь період відбування ним покарання не свідчать про його сумлінну поведінку і, відповідно, доведення його виправлення. ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти злочини, не має постійного місця проживання.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який поклався на розсуд суду, засудженого, який просив судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно рекомендацій п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дотримався наведених вимог закону та, врахувавши особу засудженого, обґрунтовано прийшов до висновку про можливість його звільнення від невідбутої частини покарання.

Колегія суду погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та не знаходить підстав для його скасування, адже як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, характеризується позитивно, працевлаштований в установі, має чотири заохочень, не має дисциплінарних стягнень, дотримується правомірних та ввічливих стосунків із персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи, яким користується.
Вказане свідчить, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а отже є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення від невідбутої частини покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав для застосування до засудженого ст. 81 КК України, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

З огляду на наведене, висновок суду про необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування або зміну судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2019, якою звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2018, залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді