ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6692/20
провадження № 1-кп/753/1220/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. м. Київ Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001466 від 03.03.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , провадження відносно якого з 15.11.2019 р. перебуває на розгляді в Березанському міському суді Київської області, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив та знову вчинив повторно таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , 03.03.2020 року приблизно о 08 годині 40 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Єва-3009», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 166-в, де здійснює свою господарську діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» , керуючись раптово виниклим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 08 годині 45 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяв з полиць чуже майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме: 2 одиниці ефоліо гель - маска для обличчя з муцином равлика, код товару 502116, вартість 255 грн. 83 коп. (без ПДВ), за одну одиницю (без ПДВ), 2 одиниці лаку для волосся «Веллафлекс», код товару 340390, вартістю 45 грн. 75 коп. (без ПДВ), за одну одиницю після чого, з метою викрадення даного товару заховав його до куртки в яку був одягнений та направився до виходу з магазину.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вказаний товар, пройшов повз касову зону, де не розрахувавшись за вказаний товар, направився до виходу з приміщення ТОВ «РУШ», тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками охорони вказаного магазину разом з наявним при ньому майном, яке він намагався викрасти.

Отже, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих спонукань, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ТОВ «РУШ», чим міг спричинити товариству матеріального збитку на загальну суму 603 гривні 16 копійок (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 03.03.2020 року приблизно о 08 год. 40 хв. вона зайшов до магазину «Єва-3009», що розташований по Харківському шосе, 166-в у м. Києві, де взяв з полиць маску для обличчя та лаку для волосся у кількості та найменуванні, які зазначено в обвинувальному акті. Зазначене майно він сховав до куртки, після чого направився до виходу з магазину повз касову зону, не сплативши за вказаний товар, де був зупинений працівником охорони магазину разом із наявним майном, найменування та вартості якого обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого на підставі ст.66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, ураховуючи розмір матеріальної шкоди, завданої злочином, яка усунена внаслідок повернення потерпілому викраденого майна, позицію прокурора, який вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, позицію представника потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 / один/ рік.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази: 2 одиниці ефоліо гель - маска для обличчя з муцином равлика, код товару 502116, та 2 одиниці лаку для волосся «Веллафлекс», код товару 340390 залишити у власності ТОВ «РУШ».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1