Провадження № 1-в/643/13/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування призначеного судом покарання
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , який засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 15.11.2019 року звернувся до суду із поданням, в якому просить прийняти заходи для приведення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 року відносно ОСОБА_3 у відповідність до Закону.
В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_3 перебуває у них на обліку, засуджений 13.01.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Представник Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 4 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних вище осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 року угоду про визнання винуватості від 23.11.2016 року по кримінальному провадженню № 000, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором групи прокурорів військової прокуратури сил АТО ОСОБА_4 затверджено. Визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 255 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у вигляді 3000,00 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 14000,00 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням на 3 роки, якщо засуджений на протязі встановленого судом строку з випробуванням не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та за ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого. Запобіжний захід ОСОБА_3 , який був застосований ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.10.2016 року та продовжений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 року скасовано, звільнено ОСОБА_3 із слідчого ізолятора м. Києва. Зараховано час тримання ОСОБА_3 під вартою з 26.10.2016 року до 13.01.2017 року в строк відбутого покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

На підставі Закону № 101-ІХ від 18.09.2019 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», який набрав законної чинності 25.09.2019 року, виключено статтю 205 КК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного за ст. 205 КК України, оскільки караність вказаного діяння законом усунена.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 року покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, у вигляді 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у зв`язку із усуненням караності вказаного діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.
Повний текст ухвали буде проголошено в Московському районному суді м. Харкова 10.02.2020 року о 16:30 год.

Суддя ОСОБА_1