Провадження № 1-кс/522/8243/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0003010 від 02.10.2015 року,

В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на рішення старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0003010 від 02.10.2015 року.
В обґрунтування своєї скарги, заявник посилаэться на те, що рішення слідчого є передчасним, прийняте в порушення вимог ст. 93 КПК України тобто без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин. Без проведення слідчих (розшукових) дій та встановлення всіх фактів, за наявності всіх ознак суспільно-небезпечного діяння, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження. Копію постанови про закриття кримінального провадження на його адресу було направлено лише 12.06.2019 року за вих.-19 №3326 року, тому просив поновити строк на оскарження.

Позиція учасників судового процесу.
До судового засідання заявник не з`явився, представник написав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, обставини викладені у скарзі підтримує в повному обсязі, а тому з метою недопущення виникнення судової тяганини, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги на підставі ст. 22 КПК України.
Прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, та відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Норми Кримінального процесуального кодексу України, на які посилається слідчий суддя при розгляді скарги.
Стаття 21. Доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень

Частина 2. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Стаття 22. Змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Частина 6. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Стаття 24. Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності

Частина 1. Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 26. Диспозитивність
Частина 3. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження

Частина 1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

Пункт 3 рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Стаття 284. Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи
Частина 1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
Пункт1. встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
Пункт 2. встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
Пункт3. не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;
Пункт 4. набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
ОСОБА_4 помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
Пункт 6. існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
Пункт 7. потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством;
Пункт 8. стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;
Пункт 9. стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;
Пункт 9-1 існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;
Пункт 10. після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Стаття 91. Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні,

Частина 1 У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

Пункт 1 подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

Пункт 3 вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

Стаття 93. Збирання доказів,

Частина 2, Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Стаття 94. Оцінка доказів ,

Частина 1. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частина 2. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Стаття 110. Процесуальні рішення

Частина 1. Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Частина 3. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Частина 5. Постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.
Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0003010 від 02.10.2015 року.
12.01.2019 року рішенням вказаного слідчого кримінальне провадження № 0003010 від 02.10.2015 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Згідно із положеннями викладеними в п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює в порядку передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, у п.42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України», зазначено, що ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення всіх осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризики недодержання такого стандарту.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».
Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не обґрунтував свої висновки, не навів положення закону та не спростував доводи викладені заявником у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення, не надав належної правової оцінки фактам насильницьких дій зі сторони ОСОБА_5 , не виконав в повному обсязі ухвали слідчого судді від 05.07.2018 року, не проведено ряд одночасних допитів з ОСОБА_2 за його клопотаннями, тобто не вжито усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також до усіх необхідних процесуальних дій.
Фактично рішення слідчого надає оцінку тільки обґрунтованості заяви про вчинене правопорушення, та висновку службового розслідування від 20.06.2006 року, що суперечить положенням Кримінального процесуального кодексу України, де основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таке рішення слідчого суперечить завданням покладеним на орган досудового розслідування, за таких обставин оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 12.01.2019 року підлягає скасуванню, як така, що винесена передчасно.
Керуючись ст.ст. 2, 284, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0003010 від 02.10.2015 року - задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0003010 від 02.10.2015 року, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України від 12.01.2019 року.
Матеріали кримінального провадження №0003010 від 02.10.2015 року - повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.06.2020