Справа № 523/3247/20
Провадження №1-кп/523/959/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

18.03.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження № 0000559відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брилівка, Цюрупинського району, Херсонської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:
-10.10.1019 Суворовським районним судом м.Одеси до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 75,76 ККУ звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,-

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що 19.02.2020 о 10:15 годин ОСОБА_4 , з метою протиправного заволодіння майном, шляхом його таємного викрадення, знаходився біля ринку «Північний» за адресою: проспект Добровольського 114/5 в м. Одесі, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , майно якої визначив об`єктом свого злочинного умислу, а саме жіночу сумку чорного кольору.
Реалізовуючи свій противоправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його противоправному умислу, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, перебуваючи за вищевказаною адресою, таємно викрав сумку чорного кольору, яка знаходилася на стільці під робочим прилавком, за яким потерпіла ОСОБА_5 здійснювала роздрібну торгівлю та в якій знаходились грошові кошти у розмірі 1200 гривень, шарф-хомут сіро-рожевого кольору, вартістю 250 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Тим самим, завдав своїми діями матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1 450 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він викрав сумку у потерпілої на ринку «Північний». В сумці були гроші в розмірі 1200 гривень та шарф. Гроші він витратив на власні потреби, а шарф повернув потерпілій. В скоєному щиро кається, пояснивши суду, що скоїв крадіжку у зв`язку зі складним матеріальним становищем.

Отримавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Суд зокрема враховує: щире визнання вини і каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, і з урахуванням всіх обставин справи, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі.

Також, суд враховує заяву потерпілої ОСОБА_5 , яка не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання винуватості, вчинення злочину через матеріальну залежність.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв злочин у період випробувального вироку, частково відшкодовано завдану ним шкоду, шляхом повернення майна.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази вважати повернутими за належністю.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови не заявлені.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанову Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 71 ч. 3 КК України, частково приєднати 1 (один) місяць позбавлення волі від невідбутого покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 залишити без змін, - тримання під вартою.
Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 25.02.2020 року.

Речові докази, а саме шарф-хомут, - вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1