ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/581/20 Справа № 932/1989/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року, якою продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000369, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 травня 2020 року включно.
Судом першої інстанції встановлено, що з огляду на особу підозрюваного, а також ту обставину, що інкриміноване громадянину ОСОБА_7 правопорушення полягає у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, слідчий суддя зазначив, що на даний час ризики не зменшилися та продовжують існувати. Визначено відносно підозрюваного заставу у розмірі 168 160,00 гривень.

В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування зазначає, що підозра у вчинені злочину ОСОБА_7 за ознаками ч.1 ст.263 КК України є необґрунтованою та безпідставною. Обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, та якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання не підтвердженні доказами. Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 має єдине місце проживання, займається підробітками, а таким чином не мав бажання, та зворотне не було доведено, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказує, що ні слідчим, ні прокурором фактично не доведено необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, тому зважаючи на це є всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_5 , які як окремо так і разом підтримали доводи і вимоги апеляції захисника, який також зауважив на безпідставність і необґрунтованість збільшення розміру застави та просив його зменшити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
З матеріалів клопотання слідує, що у провадженні слідчого СУ ГУ НП у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000369 від 17 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
17 лютого 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
19 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14 квітня 2020 року з визначенням застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 126 120 гривень.
09 квітня 2020 року постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_10 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до 17 травня 2020 року.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Так, судом першої інстанції встановлено, що ризики, які враховувались судом при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати.
Апеляційний суд, перевіряючи доводи захисту щодо існування визначених ризиків, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вважає, що вони доведені і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Враховує суспільну небезпеку цього злочину проти громадської безпеки, незаконне поводження зі зброєю, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, також наявність судимостей за аналогічні злочини.
Окрім того, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема, який не має офіційного джерела доходу, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, що в своїй сукупності з наведеними вище обставинами дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може продовжити чи вчинити інші злочини.
Також, апеляційний суд, зважає на те, що досудове розслідування продовжується, анкетні дані і інформація про свідків підозрюваному відомі, що разом у сукупності з наведеними обставинами дає підстави ймовірності впливу з боку підозрюваного ОСОБА_7 на свідків, що ускладнить та негативно вплине на повноту, об`єктивність, всебічність та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження.
Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінується підозрюваному, та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Апеляційний суд також враховує визначення судом першої інстанції альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що в повній мірі відповідає і узгоджується з положеннями ст.ст. 182, ч.3 ст. 183 КПК України.

Разом з тим, доводи сторони захисту щодо безпідставного збільшення розміру застави є прийнятними.
Так, згідно ухвали слідчого судді суду першої інстанції від 19.02.2020 року при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останньому було визначено заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 126 120 гривень.
Проте, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя визначив розмір застави у сумі 168 160, 00 грн., при цьому не обґрунтував і не навів переконливих обставин такого рішення, яке є таким, що не узгоджується з розміром застави визначеної за вказаною вище ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу, і що є підставою для скасування такого рішення в цій частині.
Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на врахування пояснень підозрюваного щодо можливості продажу належного йому транспортного засобу з метою внесення визначеної за результатами судового розгляду суми є необґрунтованими і непереконливими.
За наведеного, колегія суддів, вважає можливим і достатнім, як альтернативний запобіжний захід визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 126 120 гривень.
Даних і обставин, які б слугували підставою для зменшення розміру застави стороною захисту не надано і апеляційним судом не встановлено, а тому підстав для зменшення розміру застави, колегія суддів на даному етапі судового розгляду не знаходить.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право тільки: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, дійшовши висновку про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, якою, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає необхідним продовжити строк щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 126 120 гривень, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, які зводяться до ствердження в апеляції про відсутність однозначного доказу про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому правопорушення, колегія суддів, зважає на те, що з`ясування обставин про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину у цьому провадженні на даному етапі не проводиться, і ці питання розглядаються в іншій стадії судового розгляду.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає необхідним апеляцію захисника задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах досудового розслідування з визначенням застави та покладенням на нього відповідних обов`язків згідно ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року, якою продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000369, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000369, задовольнити частково.
Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 травня 2020 року включно.
Визначити розмір застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, які складають 126 120, 00 грн. (сто двадцять шість тисяч сто двадцять гривень 00 копійок), які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;
3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області, якими здійснюється процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні та слідчого суддю Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.
З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4