Справа № 640/9033/18
н/п 1-кп/953/194/20
"06" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження, справа знаходиться на стадії судового розгляду.
17.06.2020 до суду представником Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» подано клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 03.03.2018 у справі 640/3131/17 з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Вважаю, що з огляду на те, що власник майна не був присутній під час розгляду наведеної справи та був позбавлений можливості подати свої заперечення, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання виходячи з наступного.
Зазначений житловий будинок та земельна ділянка були предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 18.06.2014 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_7 за реєстр.№920, укладеного між Харківською міською фінансово-кредитною спілкою «Криниця» та ОСОБА_5 .
Вказаний договір був укладений у якості забезпечення зобов`язань за кредитними договорами від 18.06.2014 року №57-14, №58-14 між Харківською міською фінансово-кредитною спілкою «Криниця» та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .
Таким чином, вищенаведена ухвала про накладення арешту була постановлена в той час, коли дане майно вже перебувало в іпотеці чотири роки.
Проте, відповідно до п.5.3.4. вказаного договору іпотеки, у разі порушення Основного зобов`язання, іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки в т.ч. шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».
Через невиконання основного зобов`язання 14.11.2019 року іпотекодержателем Харківською міською фінансово-кредитною спілкою «Криниця» було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності, про що державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради зроблено відповідні записи.
На сьогодні Харківська міська фінансово-кредитна спілка «Криниця» є законним власником та добросовісним набувачем вищевказаного арештованого нерухомого майна.
Як вбачається з ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2018 р., арешт майна був застосований на підставі п. 4 ч.2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Слід звернути увагу слідчого судді, на те що вищенаведений договір іпотеки, як і кредитний договір, не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні. Кримінальне правопорушення, обставини якого розслідуються, ніяким чином не пов`язані із вказаними кредитними та іпотечними правовідносинами.
Ухвалою слідчого судді у даній справі накладено арешт на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України.
Однак, Харківська міська фінансово-кредитна спілка «Криниця» не є жодним із вищеперелічених суб`єктів у даному провадженні, ніяким чином не пов`язане із такими суб`єктами, тому її майно не може перебувати під арештом у даному провадженні на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України або з будь-яких інших підстав.
Про існування даної ухвали слідчого судді кредитній спілці стало відомо лише 15.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
На даний момент, Харківська міська фінансово-кредитна спілка «Криниця», як власник арештованого майна, безпідставно позбавлений права вільно користуватись та розпоряджатись ним.
Прокурор подала письмову заяву, в якій проти задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що майно, на яке судом накладено арешт належало та і досі належить ОСОБА_5 , потерпілою стороною заявлені цивільні позови, розгляд справи триває, тому немає підстав для його задоволення.
Суд, дослідивши подане клопотання, заяву, прийшов до наступного висновку.
Частина 1 ст.170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 03.03.2018 р. підставою для накладення арешту було те, що повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення в порядку п.4 ч.2 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що судовий розгляд триває, інкримінована обвинуваченому ч.5 ст.191 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, накладення арешту майна на підставі ухвали слідчого судді передувало переходу права власності на нього на іншу особу, заявником не спростовано, що відпала потреба у застосуванні арешту, суд дійшов висновку про передчасність заявленого клопотання, а отже і підстав для його задоволення.
Керуючись ст.174 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання представника Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» про скасування арешту майна відмовити.
Роз`яснити заявнику про можливість повторного звернення із клопотанням до суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ,

ОСОБА_2