Справа № 140/2050/19
Провадження №11-кп/801/638/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000323 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 10.03.2020, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапківці, Немирівського району, Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
- за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 150 годин.
Стягнуто процесуальні витрати на проведення експертизи.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 23.06.2019 близько 11 год. 30 хв., перебуваючи по вул. Зелена у с. Остапківці Немирівського району, зустрів ОСОБА_8 . У цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин, з приводу виконаної ним на користь останньої роботи, виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_7 поводив себе агресивно та ображав її нецензурною лайкою.
При цьому, ОСОБА_8 , маючи намір на припинення протиправних дій зі сторони ОСОБА_7 , дістала власний мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105 DS TA -1034» з метою викликати поліцію.
У цей час, ОСОБА_7 помітивши в руках у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105 DS TA -1034», маючи намір запобігти виклику поліції, почав забирати в неї вказаний телефон. Після чого, ОСОБА_8 з метою запобігти заволодінню ОСОБА_7 власним мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «105 DS TA -1034», викинула його на територію господарства, де проживає ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 , помітивши вказаний мобільний телефон на території власного домогосподарства, підняла його, після чого намагалась повернути його ОСОБА_8 . У цей час, ОСОБА_7 помітивши, що ОСОБА_9 підняла вказаний мобільний телефон, що належить ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, грабіж, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у присутності потерпілої та інших осіб вихопив його з рук ОСОБА_9 , відкрито викравши таким чином належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105 DS TA -1034», вартість якого відповідно до висновку експерта № 4849/19-21 від 10.07.2019 становить 368 грн. 20 коп.
Таким чином ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 368 грн. 20 коп., з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді арешту строком 4 місяці. В решті вирок залишити без змін.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки особі обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ст.ст. 185, 186 КК України, а ухвалою Немирівського районного суду від 31.01.2018 кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрите з підстав відмови потерпілого від обвинувачення.
Також зазначає, що обвинувачений офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, а тому призначене покарання є несправедливим та не сприятиме виправленню особи.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду - без змін, оскільки на його утриманні дружина-інвалід та батьки похилого віку, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з - поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
ОСОБА_7 свою вину у скоєному визнав, потерпіла ОСОБА_8 не просила суворо його карати, оскільки викрадений телефон їй повернуто. Відповідно до ст. 67 КК України обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Колегія суддів також вважає безпідставними доводи прокурора щодо неврахування судом відомостей про попередні судимості обвинуваченого ОСОБА_7 при призначенні йому покарання.
Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Обвинувачений ОСОБА_7 є особою, яка відповідно до ст. 89 КК України не має судимості.
Санкція ч. 1 ст. 186 КК України передбачає такі види покарання, як штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт та позбавлення волі. Судом призначене реальне покарання, як за своїм видом не є найменш суворим.
Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вимоги ст. 65 КК України виконав та вірно призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді громадських робіт, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тоді як прокурором не наведено переконливих мотивів призначення обвинуваченому суворішого виду покарання.
З огляду на вказане, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вироку суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити його без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186 КК України без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4