Номер провадження: 11-сс/813/633/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 08.04.2020 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000770 від 16.02.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 та накладений арешт на майно, яке вилучено 25.03.2020 року у період часу з 13:38 год. по 22:19 год. під час проведення обшуку складських приміщень № 13 та № 14, орендованих ОСОБА_8 на підставі договорів оренди № 61 та № 62 за адресою: м. Одеса, вул. Самарська, 4, перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали.

Обґрунтовуючи задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до переконання, що вилучене майно має статус речових доказів у даному кримінальному провадженні і незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може потягнути за собою втрату важливих доказів (ймовірних предметів злочину).

Також слідчий суддя зазначив, що вирішення спору про належність майна не належить до компетенції слідчого судді і у нього відсутні повноваження перевірити законність перебування у володінні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 майна у правовому режимі знахідки. В той же час, у матеріалах кримінального провадження існують документи, які дають підстави вважати, що у ОСОБА_13 вибуто із володіння майно, яке наразі слідчими відшукано і вилучено.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та постановленою із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з огляду на наступні обставини:

- ухвала слідчого судді підлягає скасуванню за суто формальних підстав, адже судом не визначено вид арешту - заборона користування, розпорядження, відчуження або інші види з обґрунтуванням саме такого виду арешту, адже суд зобов`язаний застосувати найменш обтяжливий вид арешту, незрозуміло який вид арешту застосовано;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що між учасниками провадження існують виключно цивільно-правові відносини, щодо належності майна і ці правовідносини не мають ознак складу будь-якого кримінального правопорушення;

Не відповідає дійсності також висновок суду про те, що слідчим було вилучено саме те майно, що було вказане у ухвалі про обшук, адже частина позицій не була вказана в ухвалі про обшук (картонний короб з пакетами рожевого кольору, картини, тощо). Також, ухвала про обшук не відповідає вимогам закону, адже у її резолютивній частині взагалі не зазначені приміщення та особа у якої має бути проведений обшук, незазначені особи яким дозволено проводити обшук.

- слідчим суддею не розглянуто клопотання ОСОБА_8 про надання до суду відеофіксації, яка є невід`ємною частиною протоколу обшуку;

- необґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що існують будь-які ризики щодо відчуження майна, адже це майно більше року зберігалося у належному приміщенні, відповідно до договорів оренди, про що ФОП ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_8 одразу ж повідомили слідчого і надали повну інформацію щодо адреси та місця його зберігання, будь-яких перешкод щодо оглядів, експертиз та інших дій з цим майном не чинили, проте, що слідчий за рік досудового розслідування жодного разу не звертався до них з вимогою надати майно для проведення слідчих дій,

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_10 , який підтримав доводи апеляційної скарги, представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 , який просив відмовити в її задоволенні, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, пославшись на зміст клопотання, щодо фактичних обставин кримінального провадження, на положення ст. 170 КПК України зазначив, що без накладення арешту на майно, неможливо виконати завдання кримінального провадження.

Зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно вбачається, що слідчий просив накласти арешт на вилучене майно, оскільки воно є речовим доказом вчинення злочину (а.п. 1-8).

Відповідно до мотивувальної частини ухвали слідчого судді (а.с. 77), клопотання слідчого було задоволено та на вилучене під час проведення обшуку 25.03.2020 року складських приміщень № 13 та № 14, орендованих ОСОБА_8 на підставі договорів оренди № 61 та № 62 за адресою: місто Одеса, вул. Самарська, 4, майно було накладено арешт з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, а саме:

1)Металева решітка чорного кольору в кількості 3 шт.

2)Міксер «Zelmer» Robi mix» з двома змішувачами;

3)Cтіл з полицею з нержавіючої сталі 1840*650*850 в кількості 1 шт.

4)Стіл з полицею з нержавіючої сталі 800*800*850 в кількості 1 шт.

5)Стіл з полицею з нержавіючої сталі 1850*600*850 в кількості 1 шт.

6)Стіл з полицею з нержавіючої сталі 1700*650*850 в кількості 1шт.

7)Стіл з полицею з нержавіючої сталі 1800*800*850 в кількості 1 шт.

8)Стелаж в кількості 1 шт.

9)Мийка одинарна з нержавіючої сталі + змішувач + сифон в кількості 1 шт.

10) Піч фірми «Wiesheu» модель B8E2, serial № 08-9 в кількості 1 шт.

11) Тістораскатчата машина фірми «Rollfix» модель 3W, serial 08654748 в кількості 1 шт.

12) Мийка подвійна з нержавіючої сталі 1030*500*850 + змішувач + сифон в кількості 1 шт.

13) Холодильна вітрина «Технохолод Дакота» розміром 1,5 м., S/N 910/ 08 в кількості 1 шт.

14) Морозильна скриня «Gorenje» в кількості 1 шт.

15) Холодильник «Pepsi» в кількості 1 шт.

16) Мікрохвильова піч «Gorenje», модель ММО 20 МЕ ІІ в корпусі срібного кольору;

17) Міксер «Food Machinaery», модель В-20-В в кількості 1 шт.

18) Кофемашина «Saeco Iperavtimatica 9018 MN 29005062 в кількості шт.

19) Сокоохолоджувач на дві ємкості в кількості 1 шт.

20) Растоечна шафа на 30 рівнів в кількості 1 шт.

21) Мікрохвильова піч «Samsung», модель MS23H3115FK в корпусі чорного кольору;

22) Слайсер «Clatronic», модель MA3585 в кількості 1 шт.

23) Ваги електронні в кількості 1 шт.

24) Індукційна плита фірми «Monte» в кількості 1шт.

25) Індукційна плита «Hendi», модель ML-3911 TX в кількості 1 шт.

26) Холодильник двухстулковий купе зі склом в кількості 1шт.

27) Холодильник двухстулковий купе зі склом в кількості 1шт.

28) Холодильник одностулковий зі склом в кількості 1шт.

29) Міксер В-8 в кількості 1шт.

30) Морозильна шафа «Polair» СВ 107-S, ШН-0,7 в кількості 1 шт.

31) Морозильна скриня фірми «AHT Sailzburg 250» на 100 літрів + дерев`яний корпус;

32) Вішак фірми «Наполі» в металевому корпусі.

33) Прилавок ДСП зі скляною вітриною з LED підсвічуванням 3м в кількості 1 шт.

34) Два дивани жовтого кольору фірми «Комфорт».

35) Холодильник білого кольору в кількості 1 шт.

36) Мобільний термінал фірми «POS» в кількості 1 шт. з зарядним пристроєм до нього.

37) Штори салатового кольору в кількості 2 шт.

38) Крісла фірми «Лаунж» зеленого кольору в кількості 4 шт.

39) Стільці фірми «Прага» (горіх-соло) коричневого кольору в кількості 4 шт.

40) Стелажі ДСП 400*700*1800 коричневого кольору в кількості 2 шт.

41) Стелажі ДСП 400*1500*1800 коричневого кольору в кількості 2 шт.

42) Столи для кафе-стільниця на металевій основі 580*580 в кількості 6 шт.

43) Тістоміс двошвидкісний «Vektor HS» в кількості 1шт.

44) Тумба для розрахунку з покупцями в кількості 1 шт.

45) Мукопросівач срібного кольору в кількості 1шт.

46) Стелаж з тумбою і висувним ящиком в кількості 1шт.

47) Полка ДСП 350*1000*1800 в коричневому кольору в кількості 1шт.

48) Тепловентелятор в кількості 1 шт.

49) М`ясорубка «Mystery», модель MGM-3000 в кількості 1 шт.

50) Шпілька тележка з нержавіючої сталі в кількості 2 шт.

51) Двері від морозильної скрині АНТ «Salzburg» 250 на 1000 літрів в кількості 2 шт.

52) Чаша срібного кольору від міксеру з мішалкою

53) Полка ДСП коричневого кольору в кількості 1 шт.

54) Стелаж з нержавіючої сталі на 4 полки розміром 180 см. у висоту та 110 см. в ширину;

55) Куток споживача в кількості 1 шт.

56) Ваги підлогові в кількості 1 шт.

57) Обладнання вентиляційно-витяжної системи в кількості 4 шт.

58) Алюмінієвий протвень перфоровий 40*60 в кількості 17 шт.

59) Залізний протвень 40*60 в кількості 69 шт.

60) Сітки білого кольору для холодильників в кількості 25 шт.

61) Доски для меблів коричневого кольору в кількості 5 шт.

62) Підніс пластиковий в кількості 1шт.

63) Пластикові бокси з кришками від них в кількості 16 шт.

64) Системний блок фірми «ALGRI» в кількості 1 шт.

65) Вогнегасник червоного кольору з чорною кінцівкою в кількості 1 шт.

66) Пластиковий бокс з посудом.

67) Коробка з пластиковим посудом.

68) Пластиковий «бокс» в якому знаходиться 23 чашки та 22 тарілки

69) Пластиковий «бокс» в якому знаходиться три пластикових форми для пекарських виробів, тісторізи в кількості 3 шт., міска з нержавіючої сталі, пластикове ведро, тортильниця та венчик, алюмінієвий протвень

70) Пластиковий бокс в якому знаходиться 22 металеві формочки та 3 ленти для чеків

71) Пластиковий бокс в якому знаходиться медичні препарати

72) Пластиковий бокс в якому знаходиться 8 стаканів, кухонний ніж, 1 форма для пекарських виробів та 1 дерев`яна дошка;

73) Пластиковий «бокс» в якому знаходиться пластиковий «бокс» з залишками речовини облого кольору;

74) Пластиковий бокс в якому знаходиться 3 пластикових бокси з посудом

75) Пластикова корзина з пекарським обладнанням

76) Чотирнадцять коробів з пекарським обладнанням та посудом

77) Дві металеві частини зі стелажів з нержавіючої сталі

78) Пластиковий короб з посудом срібного кольору

79) Пластиковий короб з пекарською формою для виробів та залізними частинами

80) Картонний короб з посудом срібного кольору

81) Картонний короб з посудом одноразового використання та подовжувачем білого кольору

82) Пластиковий короб з зерновою культурою

83) Металевий протвень срібного кольору

84) Картонний короб з пакетами, залізною частиною та пекарськими виробами

85) Картонний короб з посудом одноразового використання

86) Картонний короб з посудом одноразового використання та двома залізними тарілками

87) Картонний короб з вагами ті іншим посудом;

88) Вивіска з написом « TILI-TESTO» в обгортці чорного кольору в кількості 1 шт.

89) Вивіска з написом « Булочная кафе».

90) Картонний короб з приладдям для м`ясорубки та міксерів

91) Дві залізні частини від пекарського обладнання.

92) Картини з зображеннями в кількості 5 шт.

93) Картонний короб з пакетами рожевого кольору.
Постановою слідчого Приморського ВП в м. Одесі ОСОБА_12 від 26.03.2020р. вищевказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000770 відомості про яке внесене до ЄРДР 16.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У клопотанні слідчий вказав, що вказане вище майно, на яке він просить накласти арешт вилучено 25.03.2020 року під час проведення обшуку складських приміщень №№ 13, 14, орендованих ОСОБА_8 на підставі договорів оренди № 61 та № 62 за адресою: м. Одеса, вул. Самарська, 4 по кримінальному провадженню №0000770 від 16.02.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Таким чином, враховуючи зміст клопотання слідчого, щодо фактичних обставин кримінального провадження, із врахуванням положень ст.ст. 98, 170 КПК України, апеляційний суд вважає, що вилучені речі та предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому існує необхідність їх збереження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчий у клопотанні зазначив, що 16.02.2019 до чергової частини Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представника ФОП « ОСОБА_13 » з проханням вжити заходів до ОСОБА_9 , яка самовільно, всупереч, установленому законом порядку не пропускає потерпілого до орендованого ним приміщення та вивезла обладнання ФОП « ОСОБА_13 » в невідомому напрямку, тим самим спричинивши значну шкоду інтересам потерпілого.

Згідно документів, наданих ОСОБА_8 , який є чоловіком ОСОБА_9 (представник ОСОБА_9 ), надав копії чеків про сплату за оренду приміщення на суму 2500 грн., та договорів оренди № 62 від 15 лютого 2019 року та договір оренди № 61 від 15 лютого 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000770 від 16.02.2019 року, згідно яких, обладнання, яке було вивезене з адреси: АДРЕСА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, укладення ОСОБА_8 договорів на зберігання майна потерпілої за адресою: АДРЕСА_2 , свідчить про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 отримали реальну можливість розпоряджатися її майном.

Статтею 356 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Аналіз змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді показав, що на даній стадії досудового розслідування, у зазначених процесуальних документах, дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону та доведено, що усі вилучені предмети та речі, є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зі змісту протоколу обшуку від 25.03.2020 року (т. 1 а.п. 13-21) випливає, що обшук розпочато і завершено того ж дня, а з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.03.2020 року видно, що клопотання слідчого подано до суду першої інстанції з дотриманням вимог зазначеної вище норми кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що на даній стадії досудового розслідування, є об`єктивні підстави вважати, що вилучені речі та предмети, на які слідчим суддею накладено арешт, підлягають дослідженню, оскільки вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому колегія суддів вважає, що довід апеляційної скарги про те, що між учасниками провадження існують виключно цивільно-правові відносини, щодо належності майна і ці правовідносини не мають ознак складу будь-якого кримінального правопорушення, не відповідає дійсності, до того ж, є передчасним.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поза увагою слідчого судді те, що частина позицій не була вказана в ухвалі про обшук, яка також не відповідає вимогам закону, оскільки така ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, обшук проведений в межах кримінального провадження та вилучене майно до звернення слідчим із клопотанням про накладення арешту мало статус тимчасово вилученого, у зв`язку з чим не повинно було бути повністю перелічено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що слідчим суддею не розглянуто клопотання ОСОБА_8 про надання до суду відеофіксації, яка є невід`ємною частиною протоколу обшуку, оскільки це не впливало на мотиви слідчого судді щодо доцільності та підстав накладення арешту на майно.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню за суто формальних підстав, адже судом не визначено вид арешту - заборона користування, розпорядження, відчуження або інші види з обґрунтуванням саме такого виду арешту, адже суд зобов`язаний застосувати найменш обтяжливий вид арешту, незрозуміло який вид арешту застосовано, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 170 КПК України визначено поняття арешту майна, а саме арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Системний аналіз зазначеної норми КПК України свідчить про те, що визначення виду арешту майна є правом, а не обов`язком слідчого судді. При цьому, у разі незрозумілості суті судового рішення або порядку його виконання, учасники кримінального провадження мають право звернутись до слідчого судді із заявою про його роз`яснення.
Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 не підлягає задоволенню з мотивів, наведених в мотивувальній частині ухвали, а судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 409, 419, 412, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 08.04.2020 р. про накладення арешту на майно, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилучене 25.03.2020 року під час проведення обшуку складських приміщень №№ 13-14, орендованих ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 по кримінальному провадженню №0000770 від 16.02.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4