ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3338/19

29 січня 2020 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000748 від 01.12.2019по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець c.Мирне Костопільського району Рівненської області, проживає по АДРЕСА_1 , українець, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, громадянин України, освіта повна загальна середня, не працює, державних нагород та пільг не має, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої не з`явилась
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 19:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного матеріального збагачення, шляхом відкриття металевої защібки на вхідних дверях проник до належного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приміщення літньої кухні, яке знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний останній велосипед типу дамка, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 у розмірі 550 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в умисному викраденні чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпіла подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдану шкоду їй відшкодовано.

У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений не заперечував щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, кваліфікуються як тяжкий злочини.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкція ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідки про витрати на проведення експертизи вбачається, що розмір витрат на проведення судової товарознавчої експертизи становить 628,04 грн., а відтак суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.
Речовий доказ велосипед типу дамка, який переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Речовий доказ велосипед типу дамка, який переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 628 /шістсот двадцять вісім/ гривень 04 копійки витрат на проведення судової експертизи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1