КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

власника майна - ОСОБА_5.,

адвокатів, які діють в інтересах

власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_6.,

ОСОБА_7.,

ОСОБА_8.,

ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційними скаргами власника майна - ОСОБА_5. та адвокатів, які діють в інтересах власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_6., ОСОБА_7., на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України.

27 квітня 2020 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10. за погодженням з прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_11. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000605, а саме: майна, тимчасово вилученого за адресою по АДРЕСА_1, під час обшуку автомобіля марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, а саме: дві сім картки НОМЕР_2 та НОМЕР_3; карта від сім картки з номером НОМЕР_4; автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, серія СХЕ № НОМЕР_5.

Клопотання мотивовано тим, що вищевказані речі та предмети були підшукані, виготовлені, пристосовані та використані як засоби та знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі їх сліди. Крім того, зазначає про можливість подальшої конфіскації майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року клопотання слідчого задоволено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, і метою арешту є забезпечення збереження речових доказів.

На вказану ухвалу слідчого судді власник майна - ОСОБА_5. та адвокати, які діють в інтересах власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_6. та ОСОБА_7. подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7. вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На думку апелянта Шевченківський районний суд м. Києва не був утворений у законний спосіб, оскільки за даними Єдиного державного реєстру підприємств організацій установ він належить до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, і таким чином слідчий суддя не мав законних повноважень для розгляду клопотання слідчого про арешт майна. При цьому вказує, що слідчим суддею порушено право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки під час розгляду клопотання проявлено явну небезсторонність, ангажованість і упередженість.

Крім того, в клопотанні сторони обвинувачення не були зазначені підстави і мета відповідно до положень ст.170 КПК України та взагалі відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна.

Також звертає увагу, що слідчим суддею істотно порушено вимоги ч.1 ст.171 КПК України, якими передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, проте клопотання розглянуто з порушенням вказаного строку, а саме клопотання передано слідчому судді без проведення автоматизованого розподілу, а ухвалу постановлено без проведення судового розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання від 28.05.2020 року.

Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали від 28 травня 2020 року, мотивуючи тим, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею без його виклику в судове засідання, а повний текст ухвали ним отримано 03.06.2020 року.

В своїй апеляційній скарзі власник майна - ОСОБА_5. вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На думку апелянта Шевченківський районний суд м. Києва не був утворений у законний спосіб, за даними Єдиного державного реєстру підприємств організацій установ він належить до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, і таким чином слідчий суддя не мав законних повноважень для розгляду клопотання слідчого про арешт майна. При цьому вказує, що слідчим суддею істотно порушено вимоги ч.2 ст.173 КПК України, порушено право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки під час розгляду клопотання проявлено явну небезсторонність, ангажованість і упередженість. Крім того, в клопотанні сторони обвинувачення не зазначені підстави і мета відповідно до положень ст.170 КПК України та взагалі відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна.

Також звертає увагу, що слідчим суддею істотно порушено вимоги ч.1 ст.171 КПК України, якими передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, проте клопотання розглянуто з порушенням вказаного строку, а саме клопотання передано слідчому судді без проведення автоматизованого розподілу, а ухвалу постановлено без проведення судового розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання від 28.05.2020 року.

Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В своїй апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_6. вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги ст.94 КПК України та не оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку.

Крім того, слідчим суддею порушено вимоги ч.1 ст.171 КПК України та не розглянуто клопотання у визначений нормою вказаної статті дводенний строк. Також, на думку апелянта, слідчим суддею порушено вимоги ст.170 КПК України та накладено арешт на майно щодо якого відсутня сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, в ухвалі таких доводів не наведено.

Також звертає увагу, що слідчим суддею порушено порядок кримінального провадження, оскільки в порушення ч.2 ст.64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий, а не прокурор.

Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28 травня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- власника майна - ОСОБА_5., представників власника майна - адвокатів ОСОБА_6., ОСОБА_8., ОСОБА_7., ОСОБА_9., які просили задовольнити апеляційні скарги;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що ухвалу постановлено 28.05.2020 року без виклику власника майна - ОСОБА_5. та її представника - адвоката ОСОБА_7., про накладення арешту стало відомо 03.06.2020 року після отримання копії ухвали про арешт майна. З апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_7. звернулася до суду 04.06.2020 року, надіславши апеляційну скаргу засобами поштового зв'язку.

Тобто апеляційну скаргу подано в межах визначеного законом п'ятиденного строку, і таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв'язку з чим він поновленню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12. та ОСОБА_13., маючи на меті вчинення ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов'язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, приблизно червня 2019 року організували злочинну групу, спільно з членами якої вчинили ряд кримінальних правопорушень на території Дарницького, Дніпровського. Деснянського, Оболонського, Солом'янського, Голосіївського, Подільського, Святошинського районів міста Києва, а також Києво-Святошинського, Броварського та Вишгородського районів Київської області.

З метою вчинення умисних злочинів, пов'язаних з незаконним придбанням, виготовленням, зберіганням та перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом на території м. Києва та Київської області особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, наркотичного засобу - метадон (фенодон), особливо небезпечної психотропної речовини - PVP та особливо небезпечної психотропної речовини - 4ММС (4-метилметкатионон), ОСОБА_12. та ОСОБА_13. заручившись підтримкою своїх знайомих: ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_20., ОСОБА_21., ОСОБА_22. та ОСОБА_23., а також інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб долучив їх до злочинної групи як співучасників незаконного розповсюдження вищевказаних наркотичних засобів та психотропних речовин.

Відповідно до розробленого ОСОБА_12 та ОСОБА_13. злочинного плану, останні забезпечили ОСОБА_14., ОСОБА_15. та ОСОБА_18., які були обізнані у незаконному виготовлені у кустарних умовах особливо небезпечної психотропної речовини - PVP та особливо небезпечної психотропної речовини - 4ММС (4-метилметкатионон), а також ОСОБА_16. та ОСОБА_17., які були обізнані у незаконному виготовлені у кустарних умовах наркотичного засобу - метадон (фенодон) хімічними реагентами та лабораторним приладдя необхідних для незаконного виготовлення вищевказаних наркотичного засобу та психотропної речовини.

Для досягнення злочинної мети, відомої всім учасникам організованої групи, останні діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них виконував своєї функції у вчиненні злочинів, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно з іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх учасників групи.

21 квітня 2020 року під час проведення обшуку автомобіля марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, за адресою: по АДРЕСА_1, в ході якого вилучено наступне майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні: дві сім картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3; карта від сім картки з номером НОМЕР_4; автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, серія СХЕ НОМЕР_5.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року клопотання слідчого задоволено.

Разом з тим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Між тим, оскаржена ухвала слідчого судді не містить обґрунтування прийнятого рішення в контексті положень ст.170 КПК України.

Крім того, згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, матеріали судового провадження не містять даних про те, що ОСОБА_5., яка є законним власником вказаного транспортного засобу, повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000605. Не містять матеріали клопотання і доказів, що майно придбано за рахунок коштів, отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також є слушними доводи апеляційних скарг про неврахування слідчим суддею недотримання вимог ч.2 ст.64-2 КПК України при зверненні слідчого з клопотанням про арешт майна.

Згідно даних, які містяться в клопотанні про арешт майна, ОСОБА_5. в даному кримінальному провадженні має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов'язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом.

Таким чином, нормою ч.2 ст.64-2 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, має право звертатися виключно прокурор.

Разом з цим, клопотання про арешт вилученого майна подано старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10., що є недотриманням вимог ч.2 ст.64-2 КПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, серія СХЕ НОМЕР_5.

Одночасно колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість накладення арешту на дві сім картки НОМЕР_2 та НОМЕР_3; карта від сім картки з номером НОМЕР_4, які вилучені під час обшуку автомобіля марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, серія СХЕ НОМЕР_5, оскільки учасники організованої групи під час готування та вчинення злочинів використовували засоби мобільного зв'язку для приховування своєї злочинної діяльності.

Разом з цим, не знайшли свого підтвердження доводи апелянтів про порушення вимог ст.412 КПК України, яке допущене судом першої інстанції, у зв'язку з відсутністю журналу судового засідання від 28.05.2020 року. Вказаний журнал судового засідання міститься в матеріалах клопотання на а.с.182А.

Також є безпідставними твердження апелянтів про незаконність утворення Шевченківського районного суду міста Києва, з огляду на відсутність в матеріалах клопотання доказів таких обставин.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладених обставин, які вказують на необ'єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10., погодженого прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_11., про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України, в частині накладення арешту на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, серія СХЕ НОМЕР_5.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу власника майна - ОСОБА_5., задовольнити частково.

Апеляційні скарги адвокатів, які діють в інтересах власника майна ОСОБА_5. - ОСОБА_6. та ОСОБА_7., задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України, а саме: на майно, вилучене за адресою по АДРЕСА_1, під час обшуку автомобіля марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, серія СХЕ НОМЕР_5.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10., погодженого прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_11., про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України, в частині накладення арешту на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки LEXUS GS300 д.р.н. НОМЕР_1, серія СХЕ НОМЕР_5.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000605 від 07.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3