Провадження № 1-кп/643/228/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої- ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000936 від 21.07.2017 року, за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Пирятинського району, с. Кулаженці, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 20.07.2017 року близько о 18.35, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 21043», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по проспекту Ювілейному зі сторони вул. Салтівське Шосе в напрямку проспекту Тракторобудівників м. Харкова, зі швидкістю 50 км/год.

Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку № 67, ОСОБА_6 під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебували пішоходи проігнорував зменшення швидкості та зупинку транспортного засобу, що рухався по сусідній лівій смузі, чим грубо порушив вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу

пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

п. 18.4 - «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише

переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може

бути створена перешкода або небезпека» та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно руху його автомобіля. В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №840-А/17 від 02.08.2017 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритих внутрішьо-суглобових осколкових переломів із зсувом обох променевих кісток, розриви дистальних променево-ліктьових зчленувань обох верхніх кінцівок, закриті переломи обох кісток лівої гомілки у верхній третині із зсувом, відкритий подвійний осколковий перелом малогомілкової кістки правої гомілки та тяжке тілесне ушкодження у вигляді відкритого (наявної забійно-рваної рани по передній поверхні правої гомілки) подвійний осколковий перелом- діафізу великогомілкової кістки правої гомілки із зсувом.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 які знаходяться в причинному зв`язку з подією, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу проігнорував те, що ліворуч від нього прямував попереду в попутному напрямку автомобіль який зупинявся перед зазначеним вище пішохідним переходом, та не прийняв необхідних заходів для того, щоб забезпечити безпеку при проїзді пішохідного переходу, тобто не зупинив керований ним автомобіль, щоб дати дорогу пішоходу, яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав

повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що у неї відсутні будь-які матеріальні претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 , так як ним заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, про що суду надала відповідну заяву.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце мешкання , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи вищенаведене, думку потерпілої, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки використання транспортного засобу є єдиним джерелом його доходів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 суд не обирає, оскільки останній не був обраний під час досудового розслідування.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати підлягають стягненню в доход держави з винної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири ) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два ) роки..

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в доход держави судові витрати - одержувач: Держава, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Слобідському районі м. Харкова, на проведення судової автотехнічної експертизи № 670/17 від 10.08.2017 1186,44 (одна тисяча сто вісімдесят шість ) гривен 44 копійок .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1