НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5940/17
Провадження № 1-кп/0182/529/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003777 від 03.09.2017 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
27.01.2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненому від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника
неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
03 вересня 2017 року приблизно о 18 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Продукти», який розташований біля буд. № 180 по вул. Шевченка, в м. Нікополі, Дніпропетровської області, звернув увагу на компанію, яка стояла біля входу до вказаного магазину та була йому знайома. Під час розмови з останніми, ОСОБА_3 звернув увагу на мобільний телефон «Nokia Lumia 720» білого кольору, який лежав на парапеті поряд з малолітнім ОСОБА_5 , 2008 р.н. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 дочекався поки потерпіла ОСОБА_6 , яка являється матір`ю малолітнього ОСОБА_5 , зайде до середини магазину та її дитина буде знаходитись без нагляду, діючи умисно, повторно, відкрито, із корисливих мотивів, лівою рукою з парапету схопив вказаний мобільний телефон марки «Nokia Lumia 720» білого кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта від 06.09.2017 року № 374 станом на 04.09.2017 року становить 1 183,33 грн., із сім - карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 , що не представляє для потерпілої матеріальної цінності та, не реагуючи на неодноразові вимоги ОСОБА_5 зупинитися та повернути мобільний телефон, утримуючи його в руках, з місця вчинення злочину втік, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1183 грн. 33 коп.

Дані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину частково, посилаючись на те, що він викрав телефон не з рук неповнолітнього ОСОБА_8 , а забрав його з парапета на сходах у магазин, оскільки подумав, що це міг бути його власний телефон. А потім він пішов швидким кроком і чув як кричали «стій», але не думав, що це саме йому кричать, тому не зупинявся. За ним гнався лише ОСОБА_9 , який вже помер, а тікав він від нього тому, що спрацював інстинкт самозбереження. Вважає, що він просто переплутав викрадений телефон зі своїм, який був вдома. Але повертати телефон вже не було сенсу. Він навіть не пам`ятає як ним розпорядився. Пізніше він з мамою розшукали потерпілу і повернули їй гроші, бо мобільний телефон їй був вже не потрібен. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки грабіж він не вчиняв. Він виправився, допомагає матері похилого віку і нових злочинів не вчиняв.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , будучи допитаним в присутності законного представника, своєї мами ОСОБА_6 повідомив, що викрадений телефон належав йому особисто, оскільки цей телефон подарував йому старший брат. Точної дати він не пам`ятає. але було ще тепло, коли його мама пішла в магазин з подружкою і попросила, щоб він посидів біля магазину на сходах і почекав її. Біля магазину були інші люди. Він достав мобільний телефон почав грати на ньому. До нього підійшов чоловік із-за спини, вихопив телефон і побіг. При цьому неповнолітній ОСОБА_10 не зміг достовірно вказати, що телефон був викрадений саме у нього з рук, а не з парапету, куди він можливо поклав його. Він почав кричати, але, чоловік, який був в спортивному одязі побіг прямо і завернув направо за магазином. Він добіг за ним до магазину «Вавилон», де були люди, яким він сказав, що хлопець викрав у нього мобільний телефон і попросив, щоб йому допомогли. Кілька хлопців побігли за ним, але не наздогнали, бо чоловік забіг у двори. Цього чоловіка раніше він ніколи не бачив і чи був він саме біля магазину, коли вони прийшли з мамою, йому невідомо.
Законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 повідомила, що у вересні 2017 року вона зайшла в магазин «Продукти» по вул. Шевченка, в районі бібліотеки. При цьому її син ОСОБА_11 , 2008 р.н. залишився чекати її біля сходів магазину, де було багато людей, бо поруч знаходиться «разлевайка». Серед цих осіб вона бачила і обвинуваченого. який сидів на парапеті. ОСОБА_12 грався на сенсорному телефоні Nokia Lumia з чохлом салатового кольору, який йому подарував брат. Поруч була її знайома ОСОБА_13 з сином, її сестра. В той момент, коли вона перебувала в магазині, почула крик сина і вибігла з магазину. Син побіг в сторону «Вавилона», а вона за ним. Там були чоловіки, а також знайомий ОСОБА_9 , які не наздогнали обвинуваченого. Зі слів сина їй відомо, що чоловік схопив телефон і почав тікати, а він за ним. Мама обвинуваченого відшкодувала їй вартість викраденого телефону і претензій матеріального характеру до обвинуваченого вони не мають. Під час призначення покарання обвинуваченому покладалася на розсуд суду.
За клопотанням прокурора і за згодою сторін кримінального провадження судом досліджені письмові докази, законність і допустимість яких сторони кримінального провадження не оспорюють.
Так, відповідно до картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону 03.09.2017, гр.. ОСОБА_6 повідомила про те, що невідома особа заволоділа мобільним телефоном «Нокіа», який був у сина заявниці (а.п.11). Відповідно до протоколу заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2017, 03.09.2017 приблизно о 18:30 год. невстановлена особа, знаходячись поблизу ломбарду «Гарант 0-24», який розташований за адресою: м. Нікополь, вул. Шевченка, 180, відкрито, шляхом ривка з рук ОСОБА_14 , 2008 р.н., заволоділа мобільним телефоном «Нокіа» (а.п.13)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.09.2017 в період часу з 19.05 до 19.25 год. з участю ОСОБА_6 , біля будинку №180 по вул. Шевченка, в м. Нікополі, Дніпропетровської області, , біля приміщення «Ломбард Гарант» заявниця вказала місце, де в її сина відкрито викрали телефон (а.п. 14-20 з фото таблицею).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2017 ОСОБА_6 вказала на фото під № 4, як особу, яка відкрито викрала телефон у її сина. Впізнала за глибоко посадженими очима, довгим русявим волоссям, тонкими губами. Крім того, вказаний чоловік сидів поруч з ОСОБА_15 і саме він, зі слів її сина, викрав в нього мобільний телефон. Відповідно до довідки чоловік на фото №4 - ОСОБА_3 . (а.п.25-27).

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №374 від 06.09.2017 р. , ринкова вартість мобільного телефону «Nokia Lumia 720» з урахуванням зносу станом на 03.09.2017 р. складає 1183,33 грн. (а.п.36-39).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2017 проведеного за участю свідка ОСОБА_16 , останній вказав на фото під № 3, як особу, яка викрала мобільний телефон, який належить його знайомій на ім`я ОСОБА_17 . Відповідно до довідки особа на фото під №3 - ОСОБА_3 (а.п. 58-61).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 26.09.2017 р. проведеного в період часу з 11.45 год. до 12.30 год. за участю підозрюваного ОСОБА_18 , останній на місці вчинення злочину вказав, що телефон лежав на парапеті поряд з дитиною і вказав це місце. Помітивши це, він підійшов до компанії, в якій знаходилась потерпіла, і поки остання, знаходилася в приміщенні магазину, схопив телефон і побіг. Після чого за ним побіг якийсь чоловік, хто саме він вказати не може. (а.п. 96-97).

Аналізуючи докази з точки зору їх допустимості, законності, вважаю, що в своїй сукупності вони є достатніми для встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні саме грабежу мобільного телефону неповнолітнього ОСОБА_19 . Як повідомив обвинувачений суду, поруч було багато людей і він здогадувався, що його умисні дії щодо заволодіння мобільним телефоном, будуть помітні іншим особам. Крім того, заволодівши мобільним телефоном, він почав тікати, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, і чув як кричали «стій». Навіть переконавшись, що телефон не належить йому і дізнавшись, від свого сусіда ОСОБА_20 , хто є власником телефону, він не намагався повернути викрадений телефон власнику, а розпорядився ним на власний розсуд, що доводить корисливу мету вчиненого ним злочину. Тому, дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги велику ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який вчинений стосовно неповнолітнього. Суд бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного корисливого злочину, вчинив злочин в період іспитового строку. Обвинувачений тривалий час не працює і фактично перебуває на утриманні матері пенсіонерки, яка і відшкодувала шкоду потерпілим, що є обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого. На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває і за місцем постійного проживання характеризується посередньо. Суд враховує позицію законного представника неповнолітнього потерпілого, яка покладалася на розсуд суду під час призначення покарання обвинуваченому і цивільний позов нею у кримінальному провадженні не заявлений, оскільки матеріальна шкода добровільно відшкодована в повному обсязі під час досудового розслідування. Враховуючи усі обставини справи, репутацію обвинуваченого, позицію прокурора в судових дебатах, вважаю, що достатнім для його виправлення і попередження вчинення обвинуваченим і іншими особами нових злочинів буде покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, з застосовуванням положень ч.1 ст. 71 КК України. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину. Обставиною, яка пом`якшує покарання є добровільне відшкодування завданої шкоди. При цьому, вважаю, що вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння не доведено. Його не затримала на місці вчинення злочину, не встановили ступінь сп`яніння і сам обвинувачений не зазначив, що вживав алкоголь чи інші речовини.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта під час проведення судових експертиз, загальна вартість яких становить 170 гривень.
Керуючись ч.2ст.124, 370, 371, 374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири років.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 27 січня 2016 року і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки десять днів.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні, починаючи з 25 вересня 2017 року відповідно до протоколу затримання до 22 листопада 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 22.11.2017 року у зазначеному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строк дії якого скінчився і продовжений не був. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 170 (сто сімдесят) гривень.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1