Справа № 527/398/20
провадження № 1-кс/527/171/20
УХВАЛА
іменем України
05 березня 2020 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000123, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року у провадження слідчого судді ОСОБА_1 передано клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000123, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 29 грудня 2019року близько 17.00 год., невстановлена особа, знаходячись по вул. Молодіжній в с. пусто війтове Глобинського району, шляхом вільного доступу, викрала велосипед марки «Фермер» чоловічого типу, зеленого кольору, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків.

19 лютого 2020 року даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

04 березня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , добровільно видав для огляду велосипед марки «Фермер» чоловічого типу, зеленого кольору.

Вказаний велосипед після проведення огляду вилучений до кімнати зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що власником велосипеда марки «Фермер» чоловічого типу, зеленого кольору є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Посилаючись на викладене, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене 04.03.2020 під час огляду за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: велосипед марки «Фермер» чоловічого типу, зеленого кольору, шляхом заборони відчуження власнику чи іншим особам, вилучене майно передати на зберігання власнику.

У судове засідання слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримував.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду 04 березня 2020 року велосипед марки «Фермер» чоловічого типу, зеленого кольору, набув статусу тимчасово вилученого майна та має значення речового доказу у кримінальному провадженні, може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження.
Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України.
Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України. Приймаючи до уваги викладене, суд вбачає підстави для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000123, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 04 березня 2020 року у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: велосипед марки «Фермер» чоловічого типу, зеленого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони відчуження власнику чи іншим особам, без залишення його в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1