ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3099/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2258/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього
руху або експлуатації транспорту особами, які
керують транспортними засобами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представник колонії ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено подання державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», погоджене головою спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його звільнено умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 16 днів.
В обґрунтування свого рішення судом зазначено, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання установи виконання покарання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що судом при прийнятті рішенні не враховано, що засуджений ОСОБА_7 мав посередні характеристики з місця відбування покарання; не подавав прикладу позитивної поведінки іншим засудженим.
Крім того, засуджений не залучався до роботи.
Також, на думку автора апеляційної скарги заохочення засудженого мали формальний характер та отримані ним лише напередодні вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений також має цивільний позов, проте будь-яких дій спрямованих на його погашення він не вчиняв.
Сукупність наведених обставин на думку автора апеляційної скарги свідчать про безпідставність застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 3ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В той же час, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовнодо-строкове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 23.03.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

З 15.03.2018 року ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». Згідно характеристики засудженого від 26.02.2020 року останній за весь час відбування покарання характеризується позитивно, має заохочення, стягнення відсутні.

Рішеннями дисциплінарної комісії від 27.08.2018 року, 11.02.2020 року засудженому ОСОБА_7 оголошена подяка за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Згідно витягу з протоколу № 9 від 26.02.2020 року засідання комісії державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» остання постановила направити матеріали у відношенні ОСОБА_7 до суду для вирішення питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України у зв`язку з тим, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що суд першої інстанції ретельно дослідивши поведінку засудженого за час відбування дійшов обґрунтованого висновку, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак задовольнив подання про умовно дострокове звільнення останнього.

Посилання в апеляційній скарзі на формальні заохочення засудженого є оціночним судженням автора апеляційної скарги не спростовує висновків суду першої інстанції.

Отже, викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-досторокового звільнення.

Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді -