ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6427/19 Номер провадження 11-кп/814/513/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001564 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 січня 2020 року,

встановила:

Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
08.10.2013 Київським районним судом м. Полтава за ч.1ст.121, ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого за ч.1 ст.115, ч.1 ст. 125 КК України,
продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 березня 2020 року включно.

Таке рішення суд мотивував тим, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не завершено, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків та тим, що в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування більш м`якого запобіжного заходу в судовому зсіданні.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути ухвалу суду та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що він має постійне місце проживання, цивільну дружину та дочку, яка потребує його підтримки, хвору матір, яка потребує догляду, та має постійне місце роботи.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001564 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 ч.1 ст. 125 КК України.
22.01.2020 місцевим судом постановлено ухвалу про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та зазначені ризики не зменшилися. З врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 , та даних про особу обвинуваченого, зокрема те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, суд дійшов правильного висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Тобто, місцевий суд обгрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох умисних злочинів, один з яких особливо тяжкий проти життя і здоров`я, раніше також вчиняв злочин проти життя та здоров`я, в даному провадженні судовий розгляд ще не завершено, не встановлені всі фактичні обстави провадження, а у разі визнання винуватим ОСОБА_8 загрожує покарання до 15 років позбавлення волі. Такі обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Усі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений, перевірялися судом під час ухвалення вироку при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу.

Тобто обвинувачений та його захисник не навели переконливих доводів необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Дані про особу, на які посилається обвинувачений, зокрема наявність дочки та хворої матері, не зменшують існування наведених вище ризиків та не можуть бути беззаперечною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.
З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду щодо ОСОБА_8 є правильним та лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час, може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
У зв`язку з цим рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4