Ухвала

Іменем України
05 березня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-1185 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2019 року та рішення Житомирського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року, щодо відмови в задоволенні його клопотання про надання копій матеріалів справи (перевірки),
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування вказаних судових рішень.
Як убачається з доданих до касаційної скарги матеріалів, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області із клопотанням від 10 травня 2018 року про надання копій матеріалів справи по розгляду прокуратурою міста Дзержинська Донецької області скарги про застосування відносно ОСОБА_4 фізичного та морального тиску.
ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 на підставі довіреності від 09 лютого 2018 року, звернулась із запитом від 15 жовтня 2019 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з проханням надати відповідь на клопотання засудженого ОСОБА_4 від 10 травня 2018 року.
Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 15 жовтня 2019 року було повернуто запит від 15 жовтня 2018 року.
ОСОБА_5 , повторно звернулась із запитом від 13 листопада 2019 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з проханням надати відповідь на клопотання засудженого ОСОБА_4 від 10 травня 2018 року.
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у відповіді на запит 18 листопада 2019 року повідомив, що клопотання засудженого ОСОБА_4 , яке надійшло до суду 10 травня 2019 року направлено 14 травня 2019 року за належністю до Творецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області, оскільки порушені питання у клопотанні не входять до компетенції суду.
ОСОБА_5 , звернулась із запитом від 25 листопада 2019 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з проханням надати копію ухвали про відмову у розгляді клопотання засудженого ОСОБА_4 від 10 травня 2018 року та направлення клопотання до Творецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області.
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у відповіді на запит 26 листопада 2019 року повідомив, що клопотання засудженого ОСОБА_4 , яке надійшло до суду 10 травня 2019 року направлено 14 травня 2019 року за належністю до Творецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області, а тому жодних ухвал не постановлялось.
Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу від 09 грудня 2019 року на відповідь Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2019 року.
Житомирський апеляційний суд 20 грудня 2019 року, повернув апеляційну скаргу ОСОБА_5 , на відповідь Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2019 року. При цьому, Житомирським апеляційним судом було роз`яснено, що згідно положень чинного кримінального процесуального законодавства України, апеляційний суд є судом апеляційної інстанції, який в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. У цьому випадку відсутність рішення суду першої інстанції (ухвали або вироку) унеможливлює розгляд даної апеляційної скарги.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, засуджений ОСОБА_4 оскаржує не судові рішення, а відповіді на запити, що надходили до судів першої та апеляційної інстанції, що не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, з урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2019 року та рішення Житомирського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3