ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1415/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1071/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч. 3 ст.368 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красноградського районного суду Харьківської області від 17жовтня 2017 року, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноград, українця, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,,
визнано невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та виправдано.

ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачувався в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
04 квітня 2015 начальником СВ Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області доручено ОСОБА_7 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 04.04.2015 за ч.1 ст. 286 КК України фактом ДПТ з травмуванням неповнолітнього ОСОБА_9 за участю водія ОСОБА_10 .
В ході досудового розслідування ОСОБА_7 вилучив та направив на штрафний майданчик Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області автомобіль ФольцвагенКеддид.н. НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_10 скоїв наїзд на неповнолітнього ОСОБА_9 .
06 квітня 2015 ОСОБА_7 у службовому кабінеті повідомив ОСОБА_10 , що його дії мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, після чого, маючи намір на одержання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_10 пропозицію надати грошові кошти у сумі 1100 доларів США за непритягнення його до кримінальної відповідальності, шляхом закриття кримінального провадження, та повернення автомобілю, на що ОСОБА_10 погодився.
Продовжуючи свою діяльність, направлену на одержання неправомірної вигоди для себе за виконання дій з використанням наданих службових повноважень, 16.04.2015 приблизно о 19:40 ОСОБА_7 , знаходячись в автомобілі ВАЗ 2108 д.н НОМЕР_2 , на парковці автовокзалу, розташованого за адресою: вул. Полтавська, 91 м. Красноград, Харківської області, одержав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1100 доларів США у якості неправомірної вигоди за непритягнення його до кримінальної відповідальності, шляхом закриття кримінального провадження, та повернення автомобілю.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наказу ГУМВС України в Харківській області № 42 о/с в період вчинення правопорушення перебував на посаді старшого слідчого СВ Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області, має спеціальне звання старшого лейтенанта міліції.
Згідно функціональних обов`язків старшого слідчого СВ Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області, затверджених 02.01.2015 першим заступником начальника Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_7 зобов`язаний забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК строків, виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі, забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження, а також виконувати інші покладені на нього обов`язки згідно цих функціональних обов`язків.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, суд зазначив, що в обвинувальному акті сторона обвинувачення не вказує про наявність в діях ОСОБА_7 вимагання неправомірної вигоди, більш того сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_7 висловив пропозицію надати неправомірну вигоду в службовому кабінеті, а не на автовокзалі. Також суд зазначає, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині того, що ОСОБА_7 висловлював пропозицію надати йому неправомірну вигоду, а в подальшому отримав її - не підтверджуються іншими доказами, які були надані як стороною обвинувачення так і стороною захисту.
Крім того, судом визнано недопустимими докази сторони обвинувачення: протоколу огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року, а також всі докази отримані в подальшому з використанням помічених грошових купюр, а саме: протокол огляду місця події від 16 квітня 2015 року, згідно з яким проведено огляд ОСОБА_7 на території парковки в АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено та вилучено контрольний зразок вати; протокол обшуку затриманої особи від 16 квітня 2015 року, згідно з яким проведено обшук ОСОБА_7 на території парковки в АДРЕСА_2 . Під час обшуку виявлено службове посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_7 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_7 , які вилучені; протокол обшуку автомобіля ВАЗ2108 д.р.н. НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_7 , згідно з яким проведено обшук автомобіля на території парковки в м. Красноград по вул.. Полтавська 91 Харківської області. Під час обшуку в речовому відсіку зі сторони переднього пасажирського сидіння виявлено та вилучено 11 купюр номіналом по 100 долларів США. При освітленні ультрафіолетовим променем вказані кошти світилися ярко зеленим кольором; висновки судової експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №4460 від 04.06.2015р.
Також недопустимим доказом визнано судом протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії аудіо-, відео контролю особи який проведений на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 14.04.2015 рок, протокол за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії аудіо-, відео контролю особи з додатками від 24.04.2015р. та протокол за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.04.2015 р., висновок судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, звукозапису №5479 від 23.06.2015р. , карта пам`яті №3636 та лазерний диск №3632.
Судом в обґрунтування невинуватості обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням зазначає, що висновок судової технічної експертизи документів №4476 від 08.06.2015р., наданий стороною обвинувачення як доказ винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 368 КК України жодним чином не підтверджує факт отримання ОСОБА_7 неправомірної вигоди, а лише підтверджує факт того, що надані на дослідження 1100 доларів США відповідають за способом виготовлення і засобами захисту банкнотам, які випускаються в обіг Федеральними резервними банками Федеральної резервної системи США.
Інші матеріальні об`єкти, а саме грошові кошти в сумі 1100 доларів США, ватний тампон зі зразком препарату «Світлячок М», ватні тампони зі змивом з долоні правої руки та долоні лівої руки ОСОБА_7 , ватний тампон зі спиртом, суд вказав, що вони були отримані стороною обвинувачення не в порядку, встановленого КПК України, а тому не визнані речовими доказами.
Судом також зазначено, що паспорт громадянина Україна на ім`я ОСОБА_7 , зошит для щоденного планування слідчого, блокнот червоного кольору, флеш-носій до системи ЄРДР, флеш-носій, комплект компакт- дисків у кількості 8 штук, системний блок чорного кольору, фрагменти документів, вилучених зі сміттєвого відра слідчого , не доводять вину обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням.
Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, зі зміненими апеляційними доводами та вимогою, в якій просить скасувати вироку суду першої інстанції і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, прокурора вказує, що судом у вироку не наведено формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом недоведеним. Оскільки, в мотивувальній частині зазначено власну інтерпретацію обвинувачення ОСОБА_7 та не дано жодного висновку про те, що пред`явлене обвинувачення визнано судом недоведеним з посиланням на докази.
Також прокурор вказує на те, що судом необґрунтовано було визнано недопустимим докази сторони обвинувачення - протокол огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року, оскільки він складений відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону, а також судом не встановлено жодного факту підробки цього документу.
Крім того, судом не взято до уваги ухвалу слідчого судді апеляційного суду Харківської області про виправлення описки в ухвалі суду від 14.04.2015 року, у зв`язку з чим було безпідставно визнано недопустимими доказом - протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії аудіо-, відео контролю особи, який проведений на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 14.04.2015 роки., висновок судово-криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису №5479 від 23.06.2015р.
Більш того, судом під час судового розгляду були необґрунтовано відхиленні клопотання сторони обвинувачення про дослідження доказів, а саме грошових коштів в сумі 1100 доларів США, які були вилучені 16.04.2015 у ході обшуку автомобіля ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_2 , та копій матеріалів кримінального провадження № 0000188 від 04.04.2015 за фактом ДТП, в яких містяться відомості щодо вилучення та направлення ОСОБА_7 транспортного засобу, на якому ОСОБА_10 скоїв наїзд на неповнолітнього.
В обґрунтування своєї вимоги прокурор також зазначає про те, що показання усіх допитаних свідків під час судового розгляду та дослідженні докази повністю доводять вину обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні, а висновки суду, викладенні в оскаржуваному вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з ними лише в частині наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Так, на думку колегії суддів, висновок суду щодо виправдання ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України є передчасним і не ґрунтується на законі, оскільки під час судового розгляду допущено істотні порушення КПК України.
Відповідно до ст. 370 КПК України як обвинувальний, так і виправдувальний вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Вказане свідчить, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого,проаналізувати їх та дати їм оцінку.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містить у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
За змістом цієї норми закону у мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність вчинення кримінального правопорушення або недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, чи недоведеність наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення або відсутність події кримінального правопорушення чи відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
У відповідності до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Виправдовуючи ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України, суд не дотримався цих вимог закону.
Як вбачається з обвинувального акту №0000273, органом досудового розслідування встановлено, що:« ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наказу ГУМВС України в Харківській області № 42 о/с в період з з 03.02.2015 року по теперішній час перебуває на посаді старшого слідчого СВ Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області, має спеціальне звання старшого лейтенанта міліції, яка займає відповідальне становище та відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронних органів.
04.04.2015 начальником СВ Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області доручено ОСОБА_7 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 04.04.2015 за ч.1 ст. 286 КК України фактом ДПТ з травмуванням неповнолітнього ОСОБА_9 за участю водія ОСОБА_10 .
В ході досудового розслідування ОСОБА_7 вилучив та направив на штрафний майданчик Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області автомобіль ФольцвагенКеддид.н. НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_10 скоїв наїзд на неповнолітнього ОСОБА_9 .
06.04.2015 ОСОБА_7 у службовому кабінеті повідомив ОСОБА_10 , що його дії мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, після чого, маючи намір на одержання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_10 пропозицію надати грошові кошти у сумі 1100 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності, шляхом закриття кримінального провадження, та повернення автомобілю, на що ОСОБА_10 погодився.
Продовжуючи свою діяльність, направлену на одержання неправомірної вигоди для себе за виконання дій з використанням наданих службових повноважень, 16.04.2015 приблизно о 19:40 ОСОБА_7 , знаходячись в автомобілі ВАЗ 2108 д.н НОМЕР_2 , на парковці автовокзалу, розташованого за адресою: вул. Полтавська, 91 м. Красноград, Харківської області, одержав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1100 доларів США у якості неправомірної вигоди за не притягнення його до кримінальної відповідальності, шляхом закриття кримінального провадження, та повернення автомобілю.» (т.1 арк.4-5).

Відповідно до відомостей матеріалів цього кримінального провадження, прокурор під час судового розгляду не змінював обвинувачення стосовно ОСОБА_7 в суді першої інстанції в порядку ст.338 КПК України.
Разом з цим, мотивувальна частина виправдувального вироку, всупереч вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, містить формулювання обвинувачення, яке не пред`являлося органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 (т.4 арк.111-112). Тобто, суд першої інстанції в своєму рішенні фактично зазначив нове обвинувачення, в якому виправдав ОСОБА_7 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того,в оскаржуваному судовому рішенні не вбачається конкретної підстави, передбаченої ч.ч.1,2 ст.373 чи п.п.1,2 ч.1 ст.284 КПК України, з якої суд першої інстанції виправдав ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням за ч.3 ст.368 КК України, що також не відповідає вимогам вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України.

Колегія суддів також погоджується зі слушністю апеляційних доводів прокурора про невмотивованістьвизнання судомнедопустимим доказом протоколу огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року, а також інші докази, які отримані в подальшому з використанням помічених грошових купюр, та вважає такі висновки передчасними, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду стороною захисту долучена до матеріалів справи копія протоколу огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року. У тексті наданої копії цього протоколу, в його вступній частині, передбачено три проліновані рядки для заповнення текстом з даними про доручення щодо здійснення дії, зафіксованої вказаним протоколом. Це місце протоколу починається після слів «за дорученням» і закінчується перед комою і словами «, в будівлі». У вказаній копії цього протоколу проліноване місце не заповнене, у протоколі немає: даних про посаду, прізвище й ініціали особи, яка дала доручення щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та його етапної процесуальної дії («огляд, помітка, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр»); про реквізити доручення (його вихідний номер, дату); про зміст доручення, зокрема про вид негласної слідчої (розшукової) дії чи оперативно-розшукового заходу та про всі обставини, які закон вимагає зазначити у зв`язку з її проведенням.Зазначену копію постанови сторона захисту отримала 17 квітня 2015 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (т.2 арк.36-40).
При цьому в оригіналі протоколу огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року проліноване місце заповнене рукописним текстом «прокурора відділу прокуратури області радника юстиції ОСОБА_12 від 15.04.15 р. №21/2-72-15», виконаним кульковою ручкою.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про факт підроблення протоколу огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року, у зв`язку з чим визнав недопустимими доказами цей протокол тавсі докази отримані в подальшому з використанням помічених грошових купюр, а саме: протокол огляду місця події від 16 квітня 2015 року, згідно з яким проведено огляд ОСОБА_7 на території парковки в АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено та вилучено контрольний зразок вати; протокол обшуку затриманої особи від 16 квітня 2015 року, згідно з яким проведено обшук ОСОБА_7 на території парковки в АДРЕСА_2 . Під час обшуку виявлено службове посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_7 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_7 , які вилучені; протокол обшуку автомобіля ВАЗ2108 д.р.н. НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_7 , згідно з яким проведено обшук автомобіля на території парковки в м. Красноград по вул.. Полтавська 91 Харківської області. Під час обшуку в речовому відсіку зі сторони переднього пасажирського сидіння виявлено та вилучено 11 купюр номіналом по 100 долларів США. При освітленні ультрафіолетовим променем вказані кошти світилися ярко зеленим кольором; висновки судової експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №4460 від 04.06.2015р.
Разом з тим, відповідно ст.366 КК України, службове підроблення полягає у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища.
Внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення (включення) до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності.
Інше підроблення документів передбачає повну або часткову зміну змісту документа чи його форми або реквізитів, проте не за рахунок внесення до нього неправдивих відомостей, а шляхом їх виправлень, підчищень, дописок, витравлювань, зміни букв чи цифр тощо. Інше підроблення документів є своєрідним антиподом внесення до документа неправдивих відомостей, бо неправдиві відомості у цьому випадку до документа не вносяться, а виправляються або знищуються такі, вже наявні у документі відомості, що відповідають дійсності.
Суб`єктом службового підроблення може бути будь-яка службова особа (частини 3 і 4 ст. 18 КК України).
З матеріалів цього кримінального провадження не вбачається, що під час судового розгляду стороною захисту чи обвинувачення надавалися до суду відомості, які підтверджують факт притягнення певної службової особи до кримінальної відповідальності за підроблення протоколу огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року.
Крім цього, судом першої інстанції під час судового розгляду не призначалися відповідні судові експертизи щодо встановлення факту службового підроблення протоколу огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року.
З огляду на викладене, суд дійшов передчасного висновку визнання недопустимим доказом протокол огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 16 квітня 2015 року і всі докази отримані в подальшому з використанням помічених грошових купюр, а саме: протокол огляду місця події від 16 квітня 2015 року, в ході якого виявлено та вилучено контрольний зразок вати; протокол обшуку затриманої особи від 16 квітня 2015 року, згідно з яким проведено обшук ОСОБА_7 та виявлено службове посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_7 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_7 , які вилучені; протокол обшуку автомобіля ВАЗ2108 д.р.н. НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_7 , згідно з яким проведено обшук автомобіля на території парковки в м. Красноград по вул. Полтавська 91 Харківської області, під час якого виявлено та вилучено 11 купюр номіналом по 100 долларів США; висновки судової експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №4460 від 04.06.2015року.

Судом першої інстанції також визнано недопустимими доказами:протокол за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії аудіо-, відеоконтролю особи з додатками від 24.04.2015 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.04.2015 року; висновок судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, звукозапису №5479 від 23.06.2015 року, оскільки згідно в резолютивній частині ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2015 року вказано про неможливість проведення негласних слідчих (розшукових) дій: аудіо-, відеоконтроль особи, спостереження за особою, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (т.3 арк.150-151).
Разом з цим, матеріали кримінального провадження містять копію ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 03.04.2017 року, якою виправлено описку допущену в ухвалі слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2015 року про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_7 . Видалено з резолютивної частинислідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2015 року слово «неможливо».
В оскаржуваному судовому рішенні судом першої інстанції не надано будь-якої оцінки зазначеним обставинам, що свідчить про передчасність висновків про визнання протоколу за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії аудіо-, відеоконтролю особи з додатками від 24.04.2015 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.04.2015 року, висновку судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, звукозапису №5479 від 23.06.2015 року недопустимими доказами.

Більш того, в оскаржуваному вироку викладені показання свідка ОСОБА_10 , які він надавав в суді першої інстанції, згідно яких співробітники СБУ дали йому 300 доларів США та надали вказівку спровокувати ОСОБА_7 на отримання цієї суми, але звукозапис судового засідання від 15.03.2016 року, під час якого допитувався свідок ОСОБА_10 , не містить відповідних пояснень останнього про провокацію зі сторони співробітників Служби безпеки України щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
16.02.2016 року під час судового розглядутакож допитувався свідок зі сторони обвинувачення - ОСОБА_13 , який надав суду детальні та змістовні показання про обставини, пов`язані із залученням його в якості понятого при проведенні слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, але судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не надано оцінки показанням цього свідка, що не узгоджуються зі змістом норми, яка міститься в ст.85 КПК України, і вимагає від суду чітку аргументацію та вмотивованість щодо неналежності доказів.
Ретельне дослідження та оцінка показань свідків є істотним, оскільки їх зміст впливає на висновки суду щодо доведеності або недоведеності вини ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.368 КК України.
Згідно вимог статті 91 КПК України, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 409 КПК України та ст. 410 КПК України зазначені порушення, щодо неповноти судового розгляду є безумовною підставою для скасування оскаржуваного виправдувального вироку.
З огляду на викладене, висновок суду про виправдання ОСОБА_7 - є передчасним, оскільки зроблений без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним та обґрунтованим, виходячи з вимог ст. 370 КПК України.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає вимогам норм, передбачених ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 409; п.2 ч.1 ст. 410; п.п.2,4 ч. 1 ст. 411 КПК України, як підстав для скасування судового рішення.
Встановлення при апеляційному розгляді низки істотних процесуальних порушень свідчить про неналежне дотримання судом загальних засад кримінального провадження, що передбачені п.п. 2,15,16, ч.1 ст.7 КПК України - законність, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 в суді першої інстанції.
Решту апеляційних доводів сторони обвинувачення, колегія суддів вважає передчасними, оскільки згідно ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 412 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 в редакції змінених доводів задовольнити.
Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді