Справа № 697/312/18
Номер провадження 1-кп/697/5/2020
У Х В А Л А
Іменем України
06 березня 2020 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представників потерпілого - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тахта-Базар Марийської області, Туркменістан, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником головного редактора газети «Народна армія», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, учасника бойових дій, не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, ОСОБА_7 27.01.2017, близько 17 години 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Миронівка-Канів-Софіївка» в напрямку від с.Софіївка, Золотоніського району Черкаської області до м.Канева Черкаської області, 5 кілометрів від знаку «Ліпляве» в напрямку с. Софіївка, Золотоніського району Черкаської області, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/2073 від 11.12.2017, порушив вимоги пунктів 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не врахував дорожню обстановку, а саме те, що на дорозі була ожеледиця та в умовах темної пори доби не обрав швидкість руху таким чином, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, не впорався з керуванням транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху і скоїв зіткнення із автомобілем марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 , що рухався в зустрічному напрямку. В діях водія автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху правого плеча, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/500 від 28.03.2017 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав.

Разом з тим, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 подав письмове клопотання, яке повністю підтримав в судовому засіданні про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку давності та просив клопотання задовольнити.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні та продовжити судовий розгляд кримінального провадження.

Представники потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений не визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому існує необхідність встановлення вини обвинуваченого та вирішення пред`явленого з боку представників потерпілих цивільного позову. Вважають, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому, враховуючи вищевикладене, представники потерпілого просять відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого та наполягають на визнанні ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та просять задовольнити заявлений ними цивільний позов в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_9 ;

- показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- показами експерта ОСОБА_12 ,

а також матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо досліджувались в судовому засіданні, зокрема:

- витягом з ЄРДР від 28.01.2017;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.01.2017, план-схемою до неї та фототаблицею;

- висновком експерта № 02-01/500 від 28.03.2017 за результатами проведення судово-медичної експертизи по медичним документам на ім`я ОСОБА_9 , 2004 р.н.;

- висновком експерта № 4/1075 від 19.07.2017 за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу;

- висновком експерта № 4/1118 від 06.09.2017 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, графічною схемою до нього;

- висновком експерта № 4/2077 від 07.12.2017 за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортних засобів;

- висновком експерта № 4/2073 від 11.12.2017 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи;

- висновком експерта № 02-01/2214 від 26.12.2017 за результатами проведення судово-медичної експертизи по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , 2004 р.н.;

- висновком експерта № 16289/18-61 від 02.10.2019 за результатами проведення судової психологічної експертизи.

Однак, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Застосування норм статті 49 КК для суду є обов`язковим. Це означає, що зазначенні положення кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності носять імперативний характер та у разі надання згоди обвинуваченого є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду.

Так, за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність зазначених умов і є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз зазначених положень закону дозволяє дійти висновку, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності власної згоди за умови роз`яснення судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Отже, невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не може бути підставою для незастосування положень статті 49 КК, адже доведеність винуватості особи та невизнання вини не впливає на прийняття рішення про закриття провадження за строком давності. Зазначена позиція Суду кореспондує з практикою Верховного Суду з аналогічних категорій справ (постанова ВС від 29 травня 2019 року у провадженні № 51-8555 км18; постанова ВС від 17 вересня 2019 року у провадженні № 51-10229 км18).

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Судом установлено, що з часу вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України три роки минуло 27 січня 2020 року, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, тому суд приходить до переконання, що є підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а доводи представників потерпілого щодо неможливості застосування положень статті 49 КК внаслідок невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не відповідають приписам закону.

Стосовно заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений представниками потерпілих цивільний позов до ОСОБА_7 в сумі 450 000,00 грн. слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 необхідно повернути власнику ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні в Канівському ВП підлягає поверненню власнику ОСОБА_11 .

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 286, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України закрити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні в Канівському ВП повернути власнику ОСОБА_11 .

Цивільний позов, заявлений в ході розгляду кримінального провадження потерпілим ОСОБА_13 та його законним представником в сумі 450 000,00 грн. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Повний текст виготовлено 06.03.2020

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1