Вирок
Іменем України

13 лютого 2020 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004324 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області), українця, громадянина України, уродженця м. Житомир, освіта середня-спеціальна, працюючий не офіційно, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2011 р.н, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004324, затверджений 30 жовтня 2019 р. прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якого 07.10.2019 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували поблизу «АТБ-маркету» по вул. Корольова в м.Житомирі, де вживали спиртні напої. В це й же день близько 12 год. на прохання ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_5 привів його до приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаній квартирі ОСОБА_4 побачив у одній із кишень куртки, в яку був одягнений ОСОБА_5 , мобільний телефон торгівельної марки «TP-Link» модель «Neffos (Y5S)», в корпусі темно-сірого кольору.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Переслідуючи корисливу мету та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги зі сторони потерпілого ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та пересвідчившись в тому, що його дії залишаться непомітними, таємно, шляхом вільного доступу викрав з кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон торгівельної марки «TP-Link» модель «Neffos (Y5S)», в корпусі темно-сірого кольору, серійний номер № НОМЕР_2 , ІМЕН: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , вартістю 1753 грн. 80 коп., з сім- картами оператора мобільного зв`язку «Водафон» та «Київстар» НОМЕР_5 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1753 грн. 80 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 жовтня 2019 року в м. Житомирі між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В свою чергу потерпілий не має до обвинуваченого ОСОБА_5 жодних претензій стосовно матеріальної та моральної шкоди, оскільки викрадене майно йому повернуто. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, яка пом`якшують покарання, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 30.10.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30 жовтня 2019 року, укладену в м. Житомирі між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 628 (шісот двадцять вісім) гривні 04 коп.

Речові докази мобільний телефон торгівельної марки «Neffos Y5s», в корпусі темно-сірого кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком чинності, залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

.