Справа № 128/1405/20
УХВАЛА
Іменем України
01 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі- ОСОБА_2

за участю: прокурора- ОСОБА_3

представника закладу- ОСОБА_4

захисника- ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання- пацієнта ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву завідувача відділення № 1 КНП «ВОПЛ №2 ВОР» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому», відносно пацієнта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2020 заявник звернувся до Вінницького районного суду із вищевказаною заявою, яку обґрунтував тим, що у КНП «ВОПЛ №2 ВОР» у відділенні № 1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому», з 04.12.2019 знаходиться пацієнт ОСОБА_6 , якому установлений діагноз: органічний, переважно маячний (шизофреноподібний) розлад в зв`язку з неуточненим ураженням головного мозку.

Вказує, що ОСОБА_6 , перебуває у вищевказаному закладі на підставі ухвал Вінницького районного суду Вінницької області від 24.12.20129 та Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.10.2019 про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги, особа, яка вчинила суспільно- небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

02.06.2020 проведений огляд ОСОБА_6 комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку, що пацієнт на даний час за своїм психічним станом продовжує становити суспільну небезпеку, а тому потребує продовження застосованого примусового заходу медичного характеру.

У зв`язку з чим, заявник звернувся до суду та просить суд продовжити ОСОБА_6 застосований примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому».

У судовому засіданні заявник лікар психіатр ОСОБА_4 , заяву підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у ній, суду доповнила, що на даний час у пацієнта ОСОБА_6 психічний стан суттєво не змінився, він виявляє маячні ідеї , не критично ставиться до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, перебуває в установі на лікуванні ще недовгий час, тому потребує корекції медикаментозне лікування, а пацієнт спостереженню, і саме в режимі посиленого нагляду.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви, оскільки вважає її обґрунтованою.

Особа, щодо якої вирішується питання- пацієнт ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви, вважає себе здоровою людиною.

Захисник ОСОБА_5 також заперечувала проти задоволення заяви, оскільки вважає що як лікар ОСОБА_4 , не може пояснити, які маячні ідеї висловлює ОСОБА_6 так і у висновку цього не зазначено, а невизнання останнім своєї вини у вчинені суспільно-небезпечного діяння не можна вважати маячними ідеями. Вважає, що довідка головного лікаря Чернівецької обласної психіатричної лікарні , підтверджує що ОСОБА_6 має спокійний стан.

22.06.2020 захисником ОСОБА_5 через канцелярію суду подано клопотання ( з уточненнями до нього від 23.06.2020) про залучення незалежного лікаря-психіатра для альтернативного психіатричного огляду для заміни примусових заходів медичного характеру, яке було розглянуто судом у судовому засіданні 01.07.2020 та постановлено без виходу до нарадчої кімнати з занесенням секретарем судового засідання в журнал судового засідання , про відмову у його задоволені - за безпідставністю.

Вислухавши міркування учасників кримінального процесу, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню входячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК порядку.

Згідно ст. 95 КК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Аналогічна норма права міститься і у ч. 3 ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу.

Судом установлено, що в КНП «ВОПЛ №2 ВОР» у відділенні № 1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому», з 04.12.2019 знаходиться пацієнт ОСОБА_6 , якому установлений діагноз: органічний, переважно маячний (шизофреноподібний) розлад в зв`язку з неуточненим ураженням головного мозку.

Пацієнт ОСОБА_6 , перебуває у вищевказаному закладі на підставі ухвал Вінницького районного суду Вінницької області від 24.12.20129 та Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.10.2019 про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги, особа, яка вчинила суспільно- небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

З висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_6 , за № 19 від 02.06.2020 судом установлено, що ОСОБА_6 , страждає на вищезазначений діагноз, на даний час потребує догляду і лікування за своїм психічним станом, тому потребує продовженю застосованого примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги у «Відділенні № 1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому»,

Також, у пунктах 24,25 вищевказаного висновку зазначено про психічний стан ОСОБА_6 при проведені огляду , а саме: процеси узагальнення та абстрагування проходять на зниженому рівні. Висловлює маячні ідеї переслідування, впливу. В особистісно-емоційній сфері емоційно нестійкий, внутрішньо напружений. Словниковий запас достатній. Запас знань та умінь відповідає віку, отриманій освіті та життєвому досвіду. При дослідженні рівня агресивної поведінки спостерігається змішаний тип з переважанням фізичної та непрямої агресії. Коло інтересів звужене. Критика до свого стану та скоєного правопорушення часткова. Індиферентний тип ВКХ. Дезадаптивна ПГІ. Низький рівень АРО.

Пацієнт в ясній свідомості. Орієнтується всебічно вірно. Доступний вербальному контакту. Мислення логічне, уповільнене за темпом. Епізодично звучать маячні ідеї ставлення та відношення які втратили свою актуальність та суттєво не впливають на поведінку пацієнта. Розлади сприйняття не спостерігаються. Спостерігається помірне інтелектуально-мнестичне зниження. Емоційно нестійкий, внутрішньо напружений, схильний до афективних реакцій. Настрій рівний. Критика до свого захворювання та скоєного СНД відсутня. В теперішній час виявляє активний тип суспільної небезпеки. Потребує постійної медикаментозної корекції.

З відповіді № 3388 від 23.09.2019 на запит адвоката ОСОБА_8 головного лікаря Чернівецької обласної психіатричної лікарні ОСОБА_9 , судом установлено, що пацієнт ОСОБА_6 був госпіталізований до ЧОПЛ 31.07.2019 для виконання ухвали Шевченківського районного суду від 31.07.2019 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу, під час перебування у стаціонарному відділені № 1 повідводив себе спокійно , режиму не порушував.

Проаналізувавши надані письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки пацієнт ОСОБА_6 , продовжує страждати психічним розладом , на теперішній час продовжує представляє суспільну небезпеку як для себе так і для оточуючих, тому внаслідок стану свого здоров`я потребує продовження застосованого примусового заходу медичного характеру.

Доводи приведені захисником у заперечення щодо задоволення даної заяви суд вважає хибними, оскільки надана суду відповідь головного лікаря ЧОПЛ від 31.07.2019 на запит адвоката, не спростовує приведених доводів у висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_6 за № 19 від 02.06.2020.

Керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву - задовольнити.

Продовжити застосований примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому», відносно пацієнта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більш ніж на шість місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду проголошений 03.07.2020 о 12.50 год.

Суддя : ОСОБА_1