ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/401/19 Справа № 694/527/17 Категорія: ст. 75 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженогоОСОБА_7 ,
працівника служби пробаціїОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку , -

в с т а н о в и л а :

Представник органу пробації звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з поданням, в якому просив звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Подання мотивовано тим, що ОСОБА_7 засуджений вироком Звенигородського районного суду від 20.07.2017 за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Покладені судом обов`язки ОСОБА_7 не були порушені, будь-якого обвинувального вироку відносно останнього під час іспитового строку не виносилось, а тому він підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

05.09.2019 ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області вказане подання задоволено та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Звенигородського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Вважає, що ухвала місцевого суду підлягає до скасування з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильного застосування ЗУ про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 11.04.2019 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000313, та в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, і обвинувальний акт направлено до суду для розгляду по суті. За таких обставин апелянт вважає, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а тому місцевим судом безпідставно звільнено останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку засудженого ОСОБА_7 та представника служби пробації ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення поданої апеляційної скарги та просили ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону. Вказаних вимог закону місцевим судом не дотримано, та безпідставно звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч.2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких вцілому свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.3 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Обставини, на які посилається провідний інспектор Звенигородського міськрайонного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_10 у своєму поданні про те, що протягом визначеного іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки і тому після закінчення цього строку суд має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч.3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед - не вчинить нового злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно засудженого ОСОБА_7 11.04.2019 внесено відомості до ЄРДР за №0000313 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто в період іспитового строку за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.07.2017. Йому оголошено про підозру у вчиненні вказаного злочину та 26.06.2019 скеровано обвинувальний акт до суду для розгляду по суті. Крім того, в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області №694/621/19 від 12.04.2019 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин ухвала місцевого суду про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку до вирішення по суті нового кримінального провадження щодо останнього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, є передчасною, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України, або ст. 71 КК України при призначенні судом покарання у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у кримінальному провадженні № 0000313.

Згідно п.2,4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Тому, враховуючи те, що місцевий суд під час розгляду подання органу пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвала районного підлягає скасуванню як незаконна, з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні подання Звенигородського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, скасувати.

В задоволенні подання Звенигородського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :