Справа № 308/5512/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 року м. Ужгород
Так, 25 травня 2020 року до потерпілого ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_5 та висунула йому незаконну вимогу в тім, щоб він повернув їй грошові кошти в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень, які він разом із ОСОБА_8 отримав у неї за проведені будівельні роботи, оскільки ОСОБА_5 повідомила йому що дані роботи вони провели не якісно. На цю вимогу повернути отриманні грошові кошти ОСОБА_7 відмовився. Після цього 29.05.2020 року зранку він разом із ОСОБА_8 приходили за місцем проживання ОСОБА_5 , для того щоб завершити дані роботи та забрати свій робочий інструмент, але ОСОБА_5 їх не запускала на подвірї, відмовилась повернути робочий інструмент та не пояснюючи нічого вимагала повернути їй грошові кошти.
30 травня 2020 року о 10 год 59 хв. на мобільний номер потерпілого зателефонував гр. ОСОБА_6 із номеру мобільного звязку НОМЕР_1 представившись як ОСОБА_9 , кличка «Джуді», повідомив потерпілому ОСОБА_7 що якщо не поверне грошові кошти ОСОБА_5 то він знайде його та поламає йому руки та ноги. Того ж дня потерпілий ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та домовився з ним про зустріч на автовокзалі в м. Хуст. Зустрівшись ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 нічого не пояснюючи повідомив потерпілому що потрібно повернути грошові кошти ОСОБА_5 в розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень. На що потерпілий повідомив ОСОБА_6 , що протягом проведення ремонтних робіт ОСОБА_5 нічого їм не повідомляла на рахунок неякісних робіт, що вона потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ще вина грошові кошти в сумі 5 000 (пять тисяч) гривень та повинна повернути їх робочий інструмент. Після чого ОСОБА_6 повідомив потерпілому що його нічого не цікавить, а до 01 червня 2020 року потрібно повернути грошові кошти ОСОБА_5 в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень, інакше ОСОБА_6 разом із своїми спільниками спричинить потерпілому тілесні ушкодження.
Таокж у клопотанні вказано, що 01.06.2020 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 зателефонував останньому та повідомив, що якщо потерпілий не знайде грошові кошти, то він разом із своїми спільниками знайде потерпілого, погрузить його в багажник автомобіля, вивезе в поле де поламає руки та ноги. Пізніше о 09 год. 51 хв. ОСОБА_4 продовжуючи сій злочинний намір зателефонував потерпілому з мобільного номеру НОМЕР_2 та повідомив останньому, що якщо він хоче жити, ходити спокійно по місту, потрібно повернути грошові кошти йому, щоб він передав їх ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , 03.06.2020 року з мобільного номеру НОМЕР_1 зателефонував потерпілому, погрожуючи фізичною розправою продовжив висувати вимогу у поверненні грошових коштів. Через невеликий проміжок часу потерпілому зателефонував ОСОБА_4 та запитав у нього де він є, після чого повідомив, що якщо на протязі одної години він не привезе йому та ОСОБА_6 грошові кошти то він його знайде та відірве голову. Після чого потерпілий ОСОБА_7 домовившись із вищевказаними особами зустрівся із ними на автовокзалі м. Хуст, де передав ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 200 доларів США, які вони поділили між собою в присутності потерпілого, на що вони повідомили потерпілому, що в нього час на повернення іншої суми залишився до 06.06.2020 року, а якщо ні, то в противному випадку вони здійснять свої погрози до кінця.
06 червня 2020 року ОСОБА_6 перебуваючи у спільній змові з ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел зустрівся із потерпілим ОСОБА_7 де під час зустрічі наніс два удари в область тулуба та голови останньому та повідомив, що якщо він на протязі двох годин не принесе грошові кошти то він йому зламає ноги. Після чого потерпілий ОСОБА_7 через невеликий проміжок часу перебуваючи на автовокзалі м. Хуст передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень, на що останній повідомив потерпілому що у нього час до кінця наступного тижня для повернення іншої частини суми, а ОСОБА_4 в цей час знаходився неподалік та спостерігав за ними.
09 червня 2020 року ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила йому, що якщо навіть ОСОБА_6 разом із своїми спільниками не зможе від нього відібрати грошові кошти то вона знайде інших осіб для того щоб його вбити та відібрати в нього грошові кошти.
12 червня 2020 року о 10 год. 00 хв. на номер мобільного телефону ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що вже кінець тижня потрібно повернути грошові кошти, а якщо ні то вони знайдуть його та в`ють. Після чого потерпілий ОСОБА_7 злякавшись за своє життя та життя своїх рідних домовився із ОСОБА_6 про зустріч на автовокзалі м. Хуст. Перебуваючи на автовокзалі о 16 год. 30 хв. до потерпілого під`їхав автомобіль білого кольору, з якого вийшов ОСОБА_4 та повідомив, що він прийшов сам без ОСОБА_6 та чи приніс той гроші. На що ОСОБА_7 в рамках проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту передав грошві кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень ОСОБА_4 , після чого останнього було затримано працівниками поліції.
12 червня 2020 року о 16 годині 32 хвилині слідчим в поррядку ст. 208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час затримання слідчим здійснено обшук ОСОБА_4 під час якого з лівої кишені шорт вилучено мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім карткою - НОМЕР_5 .
15 червня 2020 року постановою слідчого мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім карткою - НОМЕР_5 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
З метою збереження речлвих доказів та за наявності підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий у клопотанні просить задовольнити дане клопотання і винести ухвалу про арешт майна, а саме: мобільного телефону марки Nokia чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім карткою - НОМЕР_5 , які було вилучено під час затримання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою збереження та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, які мають важливе значення для досудового слідства.
Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від слідчого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 подано заяву, про розгляд даного клопотання без його участі. Від гр. ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_11 до суду надійшло клопотання, в якому вони просять розгляд клопотання провести без їх участі.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, згідно протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 12.06.2020 року, під час проведення обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім карткою - НОМЕР_5 .
Згідно постанови т.в.о. заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 15.06.2020 року вказані речі були визнані речовими доказами.
Зокрема, з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.06.2020р. встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кличка "Джуді" таще невідома потерпілому особа неодноразово телефонували з мобільного номеру телефону № НОМЕР_6 потерпілому, з погрозами здійснити над ним фізичне насильство у разі не повернення ОСОБА_14 грошових коштів.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що мобільний телефон, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження та є предметом, що було об`єктом кримінально протиправних дій.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження , як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення речових доказів та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з сім карткою - НОМЕР_5 , які були вилучені під час проведення затримання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено та проголошено 19.06.2020 року о 16 год. 40 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1