ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3403/19 Справа № 208/2821/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001276 за апеляційними скаргами прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Марківка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покаранню ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробаці; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, а також характер суспільної небезпеки правопорушення.
Зазначає, що під час судового розгляду встановлені грубі порушення Правил дорожнього руху, які допущені обвинуваченим, що призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків, а саме, заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та закрити кримінальне провадження.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції встановлено факт ДТП, його час та місце, однак не вірно встановлено обставини та причину зіткнення, що призвело до надання неправильної правової оцінки причинам та наслідкам ДТП, ступеню тяжкості його провини.
Твердження суду про те, що він порушив вимоги п. 10.2 ПДР є хибним, оскільки він цього пункту не порушував.
Зазначає, що під час досудового розслідування було проведено судову фото- та автотехнічну експертизу (висновок №11/6.1/359, №11/10.1/360), згідно якого було встановлено швидкість з якою рухався мотоцикл «Kawasaki KLE 250» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 , яка становила 82 км/год при допустимій швидкості - 50 км/год. У висновку також зазначено, що його дії не відповідають вимогам п.10.2 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з ДТП.
Вважає, що висновок експерта в частині того, що його дії не відповідають вимогам п.10.2 ПДР, і що з технічної точки зору вони знаходяться в причинному зв`язку з ДТП є хибним, та зробленим з перевищенням повноважень експерта.
Пункт 10.2 Правил передбачає, що водій починаючи рух бачить або повинен бачити, та усвідомлює, що в напрямку руху, який він перетинає, рухається транспортний засіб або пішохід, тобто виникає момент небезпеки для руху.
Зазначає, що починаючи рух, він не заважав транспортним засобам, які рухалися по пр. Т.Шевченка, оскільки його маневр не вимагав від них виконання маневрів по об`їзду, гальмуванню чи зміні швидкості.
Вказує на те, що водій мотоцикла «Kawasaki KLE 250» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , значно перевищивши швидкість, створив умови дорожньої обстановки, які інші учасники дорожнього руху не передбачали і не повинні передбачати, оскільки п.1.4 Правил наголошує, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а потім, втративши контроль за керованим транспортним засобом, здійснив зіткнення з автомобілем під його керуванням.
Також посилається на те, що, при проведенні експертизи, експерт не мав ніяких відомостей про те, чи можливо було до початку руху побачити мотоцикліста. Такі відомості були відсутні як під час досудового розслідування, та не з`ясовувалися при проведенні слідчих дій.
Перед початком руху, він не бачив і не міг побачити та передбачити, що учасник дорожнього руху - водій мотоцикла «Kawasaki KLE 250» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 з`явиться на смузі руху.
Тобто, експерт, не провівши ніяких технічних розрахунків, не маючи достатніх відомостей про обзорність, можливість бачити транспортний засіб, який наближається, зробив хибний висновок, що з технічної точки зору його дії не відповідають п.10.2 Правил дорожнього руху України.
Зазначає, що застосовуючи такий вид додаткового покарання як позбавлення права керування транспортним засобом, суд обгрунтував це тим, що внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, однак, приймаючи таке рішення, суд недостатьньо врахував той факт, що дії водія ОСОБА_8 , який грубо порушив ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП і він, як учасник ДТП, також відповідальний за наслідки, в тому числі за тяжкість тілесних ушкоджень отриманих ним.
Таким чином, він не порушував Правил дорожнього руху, а тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення.
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим же вироком з ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30 000 грн.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 , 08.08.2018 року, близько о 14.30 годин, керуючи технічно справним автомобілем «Opel Vectra» н.з. НОМЕР_2 , у світлий час доби, здійснював рух по дворовій дорозі, що проходить між будівлями жилих будинків АДРЕСА_2 та № 44 по пр. Тараса Шевченка в м. Кам`янське, та в подальшому виїхав на проїжджу частину пр. Тараса Шевченка, що має односторонню організацію дорожнього руху, з двома смугами руху в кожному напрямку, де зустрічні смуги руху розділені трамвайними коліями, та маючи намір здійснити лівий поворот, щоб в подальшому рухатися в напрямку вул. Спортивна, виїхав на смугу руху пр. Тараса Шевченка, що направляє транспортний потік з боку вул. Спортивна в напрямку пр. Аношкіна.
При русі під час виїзду з прилеглої території, маючи намір здійснити маневр лівого повороту, та в подальшому рухатися в бік вул. Спортивна, ОСОБА_7 необхідно було перед початком виконання вищевказаного маневру, переконатися в тому, що він не створить своїми діями перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Беручи до уваги, що запланований ОСОБА_7 маневр був пов`язаний з перетином смуги для руху, що направляє транспортний потік з боку вул. Спортивна в напрямку пр. Аношкіна, йому необхідно було переконатися у відсутності на даній смузі рухомого транспорту. При наявності ж такого, ОСОБА_7 необхідно було керуватися вимогами п. 10.2 Правил дорожнього руху України, а саме: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянків, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а заїжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».
Однак, в порушення вимог вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України, ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, перед здійсненням виїзду з прилеглої території, не пропустив мотоцикл «Kawasaki KLE 250» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався на підйом, хоча, повинен був пропустити його, перед виїздом з прилеглої території. В результаті, ОСОБА_7 почав здійснювати виїзд з прилеглої території з подальшим виконанням маневру лівого повороту, перетинаючи при цьому, смуги для руху транспортного потоку з боку вул. Спортивна в напрямку пр. Аношкіна, і, відповідно, лінію руху мотоцикла «Kawasaki KLE 250» д.н. НОМЕР_1 .
В результаті мало місце зіткнення вищевказаних транспортних засобів на проїжджій частині пр. Тараса Шевченка, напроти виїзду з прилеглої території та будинків № 42 та 44 по пр. Тараса Шевченка в м. Кам`янське, в результаті якого, водію мотоцикла «Kawasaki KLE 250» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 18-Е від 23.01.2019 p., заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому латерального мищелку великогомілкової кістки, з ранами в ділянці перелому; ран на лівій нижній кінцівки; садна на голові які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.
Згідно висновку комплексної судово-фототехнічної та судово-автотехнічної експертизи №11/6.1/359 № 11/10.1/360 від 23.04.2019 року дії водія автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної події.
У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначене порушення, безпосередньо спричинило настання даної події.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Доводи обвинуваченого щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки його вина у вчиненні цього злочину підтверджується показами самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який в суді першої інстанції частково визнав себе винним та зазначив, що при ньому складали схему ДТП, в якій все вірно зазначено, та показами потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 08.08.2018 року о 14.30 він рухався на мотоциклі марки Кавасакі по пр. Т. Шевченко в сторону вул. Спортивна в напрямку пр. Аношкіна на гору. Спочатку він їхав по правій смузі, а потім став перестроюватися в лівий бік. Далі побачив, що машина ОСОБА_7 виїхала на дорогу, хотів уникнути ДТП, та обігнати його. ДТП сталося на правій смузі, на перехресті у напрямку пр. Аношкіна. Удар йому прийшовся на ліву сторону, а машині удар прийшовся у заднє ліве крило та у бампер. Він рухався зі швидкістю 75-80 км/год, так як брав розгін на підйом, хоча знає що цього не можна робити. Коли він розігнався, то машину ОСОБА_7 не бачив. Він побачив його машину в останній момент і почав гальмувати. Водій автомобіля зупинився по центру дороги і він врізався у задню частину машини.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину підтверджується письмовими доказами:
- протоколом огляду місця ДТП від 08.08.2018 року, в якому зафіксовано місце ДТП по пр. Т.Шевченка буд. № 42, вид та стан покриття, локалізація пошкоджень транспортного засобу, схема до протоколу, фототаблиця та додаток до протоколу огляду місця ДТП від 08.08.2018 року у виді - CD-R компакт диск з відеофайлом записом ДТП (а.п. 11-26);
- висновком судово-медичної експертизи № 18-Е від 23.01.2019 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_8 пошкодження у вигляді відкритого перелому латерального мищелку великогомілкової кістки з розповсюдженням вниз та медіально на діафіз великогомілкової кістки, з ранами в ділянці перелому; ран на лівій нижній кінцівки; садна на голові - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя. Пошкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів або при ударі о подібні характерологічні властивості котрої не відобразились. Враховуючи характер пошкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення незадовго до потрапляння в лікарню (а.п. 67-68);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2019 року зі схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 на місці пригоди показали та розказали про обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 73-87);
- висновком судово-фототехнічної та автотехнічної експертизи №11/6.1/359, №11/10.1/360 від 23.04.2019 року, за висновками якого: - середня швидкість руху мотоцикла «Kawasaki KLE 250» реєстраційний номер НОМЕР_1 при русі по пр. Тараса Шевченко дорівнює близько 82 км/год.; - у даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Kawasaki KLE 250» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 повинен був діяти згідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України; - при заданому механізмі події, водій мотоцикла «Kawasaki KLE 250» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Opel Vectra» шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою мотоцикла до місця зіткнення. Технічна можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «Kawasaki KLE 250» для водія автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 визначалась виконанням ним вимог п.10.2 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх; - при заданому механізмові події, дії водія мотоцикла «Kawasaki KLE 250» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія мотоцикла «Kawasaki KLE 250» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, однак вказані невідповідності його дій, з технічної точки зору, не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної події (а.п. 98-104).
Покази потерпілого, зазначені у вироку, підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
При цьому суд першої інстанції дотримався вимог ст. 22, ч. 1 ст. 337 КПК України щодо змагальності сторін, рівності прав на збирання та подання доказів і судового розгляду в межах висунутого обвинувачення.
Твердження обвинуваченого про те, що висновок експерта в частині того, що його дії не відповідають вимогам п.10.2 ПДР, і що з технічної точки зору вони знаходяться в причинному зв`язку з ДТП є хибним, та зроблені з перевищенням повноважень експерта, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що висновок судово-фототехнічної та автотехнічної експертизи №11/6.1/359, №11/10.1/360 від 23.04.2019 року був зроблений експертом на підставі відеозапису, наданого на дослідження, на якому зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду від 08.08.2018 року за участю обвинуваченого та потерпілого.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що водій мотоцикла ОСОБА_8 значно перевищив швидкість та створив умови дорожньої обстановки, які він не передбачав та не повинен був передбачати, не можуть бути взяті до уваги, оскільки судом у вироку обгрунтовано зазначено, що характер порушення з боку водія ОСОБА_8 не утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, а саме: діяння, наслідки, причинний зв`язок між діянням та наслідком, з чим погоджується колегія суддів.
Посилання обвинуваченого на те, що він не бачив та не міг побачити водія ОСОБА_8 на смузі руху, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки експертом у висновку №11/6.1/359, №11/10.1/360 від 23.04.2019 року зазначено, що дії ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР, адже обвинувачений на своєму автомобілі виїжджав з прилеглої території на проїзну частину дороги, не дав дорогу водію мотоцикла «Kawasaki KLE 250», що здійснював рух по даній проїзній частині, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля з мотоциклом. Окрім того, відповідно до цього ж висновку експерта, водій автомобіля «Opel Vectra» ОСОБА_7 , в даній дорожній обстановці, мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом шляхом виконання ним п. 10.2 ПДР України, при цьому в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили їх виконати.
Також, відповідно до протоколу огляду місця події зі схемою та фототаблицею до нього від 08.08.2018 року, об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч на час огляду не виявлено.
Отже, суд дійшов висновку, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду в суді першої інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину та доведеності вини у його вчиненні.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому не вбачає причин для скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, частково визнав вину, щиро розкаявся, має задовільну характеристику, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований; обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Крім того, судом було враховано досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеки для суспільства.
Також, при вирішенні питання щодо застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом було враховано наявність спричинених потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.
Вимога прокурора щодо призначення більш суворого додаткового покарання ОСОБА_7 не є обгрунтованою, оскільки судом першої інстанції фактично враховані всі обставини при призначенні ОСОБА_7 покарання, а саме, грубе порушення обвинуваченим п. 10.2 ПДР України, яке знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, внаслідок якої водію мотоцикла ОСОБА_8 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Твердження обвинуваченого щодо необгрунтованості застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з грубим порушенням потерпілим ПДР України не може бути взято до уваги, оскільки судом встановлено, що порушення ОСОБА_8 правил дорожнього руху не перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та із застосуванням ст.75 КК України, тому апеляційна скарга прокурора щодо призначення більш суворого додаткового покарання ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4