Справа № 675/2220/19
Провадження № 1-кп/675/34/2020
У Х В А Л А

"27" лютого 2020 р. м.Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши заяву про забезпечення позову, подану в інтересах потерпілого ОСОБА_2 його представником адвокатом ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 та №0000322, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.185 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
На розгляді Ізяславського районного суду перебуває вказане кримінальне провадження.
26.02.2020 року через канцелярію суду надійшла позовна заява про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_2 .
Одночасно із нею також надійшла заява про забезпечення позову, подана в інтересах потерпілого ОСОБА_2 його представником адвокатом ОСОБА_3 , якою остання, посилаючись на ст.151 ЦПК України, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за межі України із вилученням паспортного документу, а також накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі та повного відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
Зазначена заява обґрунтована тим, що існує досить висока ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 може в будь-який момент здійснити виїзд за межі України, що унеможливить або утруднить виконання судового рішення про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_2 завданої шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Таким чином, суд зобов`язаний розглянути подану заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована з посиланням на норми ЦПК України, протягом двох днів з дня її надходження.
Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Так, у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.149, ч.1 ст.150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з вимогами ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, крім іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Крім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Однак, представником потерпілого не дотримано зазначених норм закону та жодним чином не обґрунтовано в заяві співмірності заходів забезпечення позову, які вона просить застосувати, із заявленими позовними вимогами.
Представником потерпілого не долучено доказів того, що житловий будинок, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_4 , взагалі належить йому на праві власності, не надано доказів, які б вказували на його вартість для перевірки судом співмірності накладення арешту на вказане майно розміру позовних вимог.
Більше того, заява представника потерпілого не містить належного обґрунтування існування необхідності у вчиненні дій, про які вона просить, для виконання судового рішення, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду при задоволенні позову.
Крім того, статтею 150 ЦПК України не передбачено такого заходу забезпечення позову, про який просить представник потерпілого, як заборона виїзду за межі України із вилученням паспортного документу.
З огляду на викладене, заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149-154, 157 ЦПК України, ст.ст.128, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої в інтересах потерпілого ОСОБА_2 його представником адвокатом ОСОБА_3 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 15 днів з дня її складення.
Повний текст ухвали складено 27 лютого 2020 року.

Суддя ОСОБА_1