Справа № 559/917/19
номер провадження 1-кп/558/14/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000326 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в середині березня 2019 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у вечірню пору доби, перебуваючи в м. Дубно, Рівненської області, поблизу кафе-бару «Три козаки», що розташоване по вулиці Замковій, маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів його мобільним телефоном марки «Huawei Y5 ІІ», золотистого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2399,00 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Під час досудового розслідування кримінального провадження 26 квітня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення.

Вказана угода надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно угоди про примирення від 26 квітня 2019 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у скоєнному діянні; обвинувачений та потерпілий примирилися між собою, потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має; сторони за угодою стверджують, що шкода відшкодована потерпілому; погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити у затвердженні угоди…

За таких обставин, суд розглянув судове провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони угоди підтвердили те, що не заперечують фактичних обставин події; укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив те, що завдану шкоду йому було відшкодовано, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, наполягає на затвердженні угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 190 КК України, просив затвердити угоду про примирення.

Державний обвинувач ОСОБА_4 , вважав, що укладення угоди про примирення відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є можливим затвердження такої угоди.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою з`ясування добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Дослідивши зміст угоди, суд вважає, що її умови відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Кримінальному правопорушенню надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. З огляду на особу обвинуваченого та взяті ним на себе за угодою зобов`язання, очевидної неможливості їх виконання не встановлено.

Сторони за угодою про примирення погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-67, 190 КК України.

Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами за угодою про примирення покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000326, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Так, речовим доказом було визнано коробку від телефона марки «Huawei Y5» та чек про купівлю вказаного телефона (а.п. 12), що передані на зберіганння власнику ОСОБА_5 , а тому такі речові докази слід залишити у його користуванні.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, клопотань про застосування запобіжного заходу сторони не заявляли, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно нього на час до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст.ст. 314, 392-395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 12, 190 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 26 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000326, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 квітня 2019 року покарання, у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: коробку від телефона марки «Huawei Y5» та чек про купівлю вказаного телефона, що передані на зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити у користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .