Справа № 461/2351/20
Провадження № 1-кп/461/403/20
УХВАЛА
Іменем України
19.03.2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотанняпрокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000880, відомості прояке внесенодо ЄРДР 17.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до судуіз вказаним клопотанням,покликаючись нате,що ОСОБА_4 ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком районного суду в м. Хебі Чеської Республіки.

За вказаним фактом 17.03.2015 року внесено відомості до ЄРДР за №0000880 та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. У ході досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_5 надалі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком неповнолітньої дитини є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вироком районного суду в м. Хебі від 15.02.2001 року, номер справи 14 П 52/99-59, який вступив в законну силу 20.03.2001 року, неповнолітній ОСОБА_8 із узгодженням його батьків довірений в прийомну сім`ю іншої особи. У зв`язку з цим рішенням, вироком районного суду в м. Хебі від 25.04.2002 року, номер справи 14 П 52/99-90, який вступив в законну силу 22.06.2002 року, кожному з батьків визначені від 20.03.2001 року аліменти в розмірі 500 Кч щомісяця, до оплати завжди до кожного 15 дня в місяці заздалегідь на рахунок Районної адміністрації м. Хеб, зараз на рахунок Біржі праці Чеської республіки, регіонального відділення в Карлових Варах. Для задоволення потреб неповнолітнього, відповідно до чинного законодавства Чеської республіки, виплачується державна соціальна допомога і тому право на аліменти, призначені даним рішенням суду, перейшов до чеської держави. В ході досудового розслідування було допитано мати ОСОБА_6 - ОСОБА_9 та її старшого сина ОСОБА_10 ,які повідомили, що ОСОБА_6 проживає в Російській Федерації.

Окрім цього, допитано ОСОБА_4 , яка повідомила, що оскільки в Україні вона не була ніде офіційно працевлаштована, та жодного заробітку у неї не було, вона поїхала на заробітки до Чеської республіки, де у 1998 році у неї народився син ОСОБА_11 , її цивільний чоловік перебував у той час у місцях позбавлення волі. З 1998 року ОСОБА_12 проживала у своїх знайомих. Через пів року у неї виникли проблеми із поліцією та їй загрожувало покарання у вигляді позбавлення волі від 8 років. В лютому 1999 року їй обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Оскільки їй загрожувало позбавлення волі то вона попросила свою подругу ОСОБА_13 , щоб вона була опікуном синові на цей період часу, на що вона погодилась. В судовому порядку за її згоди сина довірено у прийомну сім`ю. У 2001 році за заявою ОСОБА_14 , ОСОБА_6 була позбавлена батьківських прав та у 2002 році їй та цивільному чоловікові, призначено сплачувати аліменти кожного місяця по 500 чеських крон. Оскільки у неї не було достатніх заробітків, та не було можливості сплачувати аліменти, вона час від часу відвідувала сина та купляла йому подарунки. В 2005 році повернулася на Україну, де проживала тривалий час. У м. Львові офіційно не працювала, однак підробляла перукарем. За вказаний період часу кожного року на день народження сина висилала гроші в сумі 100 дол. США., також на Різдво висилала посилки та гроші. Гроші висилала або сама через ОСОБА_15 , або через знайомих які їхали з м. Львова у Чехію, або через знайомих які проживали у Чехії. До досягнення сином 16 років гроші вона висилала на ім`я ОСОБА_14 , в подальшому гроші висилала на ім`я сина. Офіційно гроші, а саме аліменти, ОСОБА_12 сплачувала Чеській республіці декілька місяців так як у неї був постійний заробіток. На даний час сину 19 років, він працює та заробляє на життя самостійно. Водночас, встановлено, що відповідно до ч.1 ст.477 КПК України вказане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.164 КК України.Враховуючи вищенаведене, а також те, що письмова заява про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) не надходила, та у ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.276 КПК України, не встановлено.

Оскільки кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила таке задоволити.

Заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 17.03.2015року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000880 та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

У ході досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_5 надалі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вироком районного суду в м. Хебі від 15.02.2001 року, номер справи 14 П 52/99-59, який вступив в законну силу 20.03.2001 року, неповнолітній ОСОБА_8 із узгодженням його батьків довірений в прийомну сім`ю іншої особи. У зв`язку з цим рішенням, вироком районного суду в м. Хебі від 25.04.2002 року, номер справи 14 П 52/99-90, який вступив в законну силу 22.06.2002 року, кожному з батьків визначені від 20.03.2001 року аліменти в розмірі 500 Кч щомісяця.

В ході досудового розслідування було допитано мати ОСОБА_6 - ОСОБА_9 та її старшого сина ОСОБА_10 , які повідомили, що ОСОБА_6 проживає в Російській Федерації.

З протоколу допиту ОСОБА_4 від 29.08.2017 року вбачається, щоу 2001 році вона була позбавлена батьківських прав та у 2002 році їй та цивільному чоловікові, призначено сплачувати аліменти кожного місяця по 500 чеських крон. Оскільки у неї не було достатніх заробітків, та не було можливості сплачувати аліменти, вона час від часу відвідувала сина та купляла йому подарунки. В 2005 році повернулася на Україну, де проживала тривалий час. У м. Львові офіційно не працювала. За вказаний період часу кожного року на день народження сина висилала гроші в сумі 100 дол. США., також на Різдво висилала посилки та гроші. Гроші висилала або сама через ОСОБА_15 , або через знайомих які їхали з м. Львова у Чехію, або через знайомих які проживали у Чехії, що підтверджується наявними в матеріалах клопотання, копіями чеків з грошовими переказами на ім`я ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) та його патронатної сім`ї. Офіційно гроші, а саме аліменти, ОСОБА_12 сплачувала Чеській республіці декілька місяців, оскільки у неї був постійний заробіток.

Як вбачається із відповіді, наданої Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, ОСОБА_16 за період з 01.01.2006 року по 30.06.2017року не отримувала жодних доходів. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 не мала об`єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання її неповнолітнього сина ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), визначені за рішенням суду Чеської Республіки.

Згідно інформації з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління ДМС у Львівській області встановлено, що ОСОБА_17 ( ОСОБА_7 ) не зареєстрований за жодною з адрес у Львівській області. Також, згідно інформації з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» відсутня будь-яка інформації щодо фактів перетину державного кордону України ОСОБА_18 ( ОСОБА_7 ).

Відповідно до ч.1 ст.477 КПК України вказане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.164 КК України, однак як вбачається з матеріалів справи, письмова заява про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) не надходила.

У ході досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.276 КПК України, не встановлено.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно із ч. 4 ст. 284 К ПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи ст. 49 КК України яка вказує, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості становить два роки та зважаючи на те, що станом на 19.03.2020 року винну особу у вчиненні вказаного злочину не встановлено, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 49, 185 КК України,ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задоволити.

Закрити кримінальне провадження №0000880, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.03.2015року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1