Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/508/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, співмешкає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України умовно дострокового звільнення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Судове рішення мотивовано тим, що з довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_8 вбачається, що він мав 6 стягнень у виді 3 доган, 2 суворих доган та 14 діб ДІЗО за зберігання заборонених речей. Заохочень не має. Твердження ОСОБА_8 про те, що він працював не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали особової справи не містять інформації щодо працевлаштування останнього. З довідки про заробітну плату вбачається, що за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року ОСОБА_8 оплатно не працював.
Таким чином засуджений не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці та сумлінною поведінкою, яке може проявлятися не тільки у пасивній формі, тому вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу районного суду, постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_8 та звільнити його від відбуття покарання.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд відмовив в клопотанні захисника про допит представника виправної колонії, який міг би надати покази про добросовісну поведінку та відношення до праці засудженого, який більше ніж за 6 з половиною місяців з 21.10 2019 року до 07.05.2020 року не мав дисциплінарних стягнень. Суд також не спростував ,не дослідив та не дав об`єктивну оцінку показанням засудженого в суді що він працював в умовах ВК, як відмітив сам суд. Але в умовах ВК неможливо працювати неофіційно, так як держава в особі ВК зобов`язана створювати умови для виправлення засуджених, попереджувати скоєння ними нових злочинів.

Крім того, надана до апеляційного суду захисником характеристика ОСОБА_8 від 12.05.2020 року з об`єктивних причин не досліджувалась. Згідно характеристики вбачається прагнення засудженого до добросовісного відношення до праці та позитивної поведінки в умовах ізоляції від суспільства.

Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 твердо став на шлях вправлення та встановлення цих обставин має істотне значення для повалення законного, обґрунтованого судового рішення.

Так, згідно характеристики від 12.05.2020 року ОСОБА_8 підтримує рівні, правомірні взаємовідносини з засудженими, з адміністрацією закладу, він намагається виконувати роботи із самообслуговування, набувати достатнього рівня необхідних навичок. В квітні місяці 2020 року брав участь у проведенні ремонтних робіт, які проводились на відділенні,а саме: білив стелю та фарбував стіни. Як видно з характеристики, він не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, подав заяву про участь у програмі диференційованого виховного впливу «Освіта» ,зарахований на навчання до вечірньої загальноосвітньої школи №38. Підтримує зв`язки з рідними.

Суд не взяв до уваги цю позитивну характеристику, так як вона стала відомою 12.05.2020 року, а тому суд послався на характеристику від 23.04.2020 року та не міг об`єктивно усунути ці протиріччя.

Характеристика від 23.04.2020 року, на підставі якої адміністративна (наглядова) комісія ВК № 6 та суд відмовили в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, протирічить позитивній характеристиці від 12.05.2020 року.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду начальник відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_10 зазначив, що може охарактеризувати засудженого ОСОБА_8 з позитивної сторони, як такого що залучається до безоплатних, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством, навчається у вечірній школі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого. До того ж, засуджений не має жодного заохочення.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 засуджений вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 затвердженою начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6» від 12.05.2020, доданої захисником до апеляційної скарги, вбачається, що засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 17.02.2018 року. За час перебування в Кіровоградській УВП (№ 14) допустив 3 порушення встановленого режиму утримання, які виражалися у виді зберігання заборонених речей, за які притягувався дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді доган. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 12.06.2018 року відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6). За час перебування покарання допустив 3 порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Порушення виражалися у зберіганні заборонених речей (металевих пластин заточених з одного боку та зарядного пристрою), за що отримав 2 суворих догани та був один раз поміщений до ДІЗО установи. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має.
При оцінці поведінки засудженого, суд відзначає, що ОСОБА_8 стосовно скоєного злочину розкаюється, міру покарання призначену судом вважає надто суворою.
Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими.
Правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи намагається дотримується.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку.
Намагається виконувати роботи із самообслуговування, набувати достатнього рівня навичок.
В квітня місяці 2020 року брав участь у проведенні ремонтних робіт, які проводилися на відділенні, а саме білив стелю та фарбував стіни.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України подав заяву про участь у програмі диференційованого виховного впливу «Освіта», зарахований на навчання до вечірньої загальноосвітньої школи №38.
Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки.
Відповідно до протоколу №7/18 від 31.07.2018 поставлений на профілактичний облік установи, як схильний до членоушкодження.

Крім того, необхідно зазначити про те, що на комісії Кропивницької виправної колонії № 6 13.04.2020 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності починаючи з 2007 року, до нього раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте він вчиняв нові злочин протягом іспитового строку та строку невідбутої частини покарання. А тому, на думку колегії суддів у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.
На думку колегії суддів, починаючи з 2007 року ОСОБА_8 належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що
ОСОБА_8 не повністю довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, за час відбування покарання допустив шість порушень, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи захисника ОСОБА_9 стосовно того, що його підзахисний став на шлях виправлення, колегією суддів не може бути враховано оскільки ОСОБА_8 не має жодного заохочення. Це в свою чергу свідчить про не бажання ставати на шлях виправлення.
Твердження захисника ОСОБА_9 стосовно того, що ОСОБА_8 позитивно характеризується зі місцем відбування покарання - посилаючись на характеристику від 12.05.2020 є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки відповідно до вказаної характеристики остатній у всіх взаємовідносинах, які виникають в установі виконання покарання засуджений ОСОБА_8 «намагається» дотримуватися встановлених правил.
А тому враховуючи те, що поняття «намагається» - свідчить про не завершену дію, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_8 за місцем відбування покарання характеризується посередньо.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року, якою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року, якою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11 Ремез