Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
11 березня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року,
встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене 10.02.2020 року у ході огляду місця події, а саме каміння, зовні схоже на бурштин-сирець в кількості 13 штук, яке упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України Головне слідче управління» № INZ3022367; каміння, зовні схоже на бурштин сирець в кількості 3 штуки, упаковане до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» № INZ3022366; каміння, зовні схоже на бурштин сирець в кількості 2 штуки, упаковане до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» № EXP0282988.
Ухвалюючи рішення щодо задоволення клопотання, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у ході розгляду справи встановлено, що виявлені та вилучені речі відповідають критеріям передбаченим ст.98 КПК України, і не накладення арешту на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також у подальшому ускладнить проведення досудового розслідування. Також, слідчий суддя прийшов до переконання, що на даному етапі неможливо зробити висновок що вилучене майно є законно придбаним та існує необхідність у призначенні експертизи з метою встановлення, чи є вилучене каміння бурштином. Таким чином, наявні достатні підстави для накладення арешту на майно зазначене слідчим у клопотанні.
Не погодившись з прийнятим рішенням, апелянт ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій стверджує, що рішення слідчого судді є незаконним, оскільки в матеріалах кримінального провадження вбачається відсутність достатніх підстав стверджувати про необхідність застосування до зазначеного слідчим у клопотанні майна арешту. Зокрема зазначає, що на арештоване каміння бурштину є оригінали правовстановлюючих документів, які дозволяють встановити покупця та продавця, кількісні характеристики товару, в той час, як ч.1 ст.240-1 КК України передбачено відповідальність за незаконне видобування бурштину, а так само придбання, зберігання, передачу, пересилання, перевезення, переробку бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами. Зазначає, що під час події, яка мала місце 10.02.2020 року власником майна ОСОБА_7 та особою яка керувала автомобілем та перевозила вилучене майно бурштин-сирець - ОСОБА_6 , для слідчих, які прибули на місце події надавались документи на вилучене майно (бурштин сирець), а саме договори на купівлю-продаж та видаткові накладні. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у заявленому клопотанні щодо арешту майна та передати вилучене майно на відповідальне зберігання законному власнику.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора щодо відмови у задоволенні апеляційної скарги за її безпідставністю, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з положеннями ч.3 ст.170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі і предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій , гроші, цінності та інші речі , набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з клопотання в провадженні СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000171 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.
Згідно протоколу огляду місця події, складеного о 20 год. 35 хвилин, 10 лютого 2020 року, встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_6 було зупинено працівникам патрульної поліції. При цьому ОСОБА_6 почав втікати від працівників поліції та викидати з кишень каміння зовні схоже на бурштин. В ході подальшого огляду, біля автомобіля ОСОБА_6 , виявлено два каміння зовні схожих на бурштин-сирець. При цьому ОСОБА_6 жодних пояснень стосовно походження та належності зазначеного бурштину-сирцю, не надавав (а.п.8-9).
Відповідно до протоколу огляду місця події, складеного о 23 год. 23 хв. 10 лютого 2020 року, в салоні автомобіля ОСОБА_6 виявлено та вилучено окремо, в різних місцях, 3 та 13 предметів, зовні схожих на каміння бурштину сирцю (а.п.10-11).
Таким чином, перевіривши матеріали судового провадження та прийняті органом досудового розслідування процесуальні рішення та документи, складені за наслідками проведення слідчих дій, на даному етапі, що знаходяться у матеріалах провадження, колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно повністю відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України, що стосується порядку розгляду клопотання про арешт майна та мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно фізичної чи юридичної особи.
Відтак, підстав для скасування судового рішення колегія суддів не знайшла.
Що стосується тверджень апелянта ОСОБА_6 про те що майно, на яке накладено арешт, належить ОСОБА_7 , згідно наданих слідству документів, то колегія суддів роз`яснює апелянту, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування вирішується слідчим суддею.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року щодо задоволення клопотання слідчого ОСОБА_8 , про арешт майна вилученого 10.02.2020 року у ході проведення огляду місця події, а саме каміння, зовні схожого на бурштин-сирець, у кримінальному провадженні №0000171 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3