Справа № 171/279/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове кримінальне провадження за №0000281 від 04.02.2013 року, яке надійшло з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровській області за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.382, ч.1 ст.175 КК України, суд-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000281 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.382, ч.1 ст.175 КК України.

До суду прокурором подано клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на термін 60 днів, яке підтримав в судовому засіданні, оскільки строк тримання під вартою закінчується, але на теперішній час судовий розгляд не завершено, ризики не зникли, обвинувачений тривалий час переховувався від органів досудового слідства, у зв`язку з чим постановою від 15.10.2014 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене, а ОСОБА_4 було оголошено у розшук у зв`язку із ухиленням від кримінальної відповідальності, у період часу з 15.10.2014 року по 15.02.2017 року ОСОБА_4 знаходився у розшуку, більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання вказаних ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 , заперечував щодо задоволення даного клопотання прокурора, оскільки ризики наведені прокурором в своєму клопотанні не обґрунтовані та не підтверджені, вважає що достатнім запобіжним заходом буде особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Станом на 24 грудня 2019 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 31 грудня 2019 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, допитані свідки але не досліджені письмові докази, а наступна дата судового засідання буде призначена поза межами строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

При цьому, при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, й перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Суд вважає, що вказані ризики, на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_4 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, за вчинення найбільш тяжкого з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років з позбавленням обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від п`ятдесяти до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

А отже, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_4 та серйозність висунутого йому обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, або у визначений час, а також особисте зобов`язання чи особиста порука не буде достатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки по справі вже допитані, докази судом ще досліджені не в повному обсязі, у зв`язку із чим підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу також відсутні.

Таким чином, з урахуванням викладених підстав, суд вважає, що даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням складності справи, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, й такий, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду.

Крім того, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 , а обраний запобіжний захід - тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваних, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає на даній стадії кримінального провадження підстав для скасування чи зміни рані обраного обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, задовольнити частково клопотання прокурора та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.02.2020 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком по 15 лютого 2020 року включно, та тимчасово залишити ОСОБА_4 у Криворізькій УВП № 3 УДПтС у Дніпропетровській області у зв`язку з розглядом справи судом на час розгляду даного кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року, може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1