Справа № 166/627/18 Провадження №11-сс/802/286/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: скарга на постанову про закриття кримінального провадження Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 12 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 12 травня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 28 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 18.05.2018 року за №0000227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 12 травня 2020 року, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не дав належної оцінки фактам, які наведені в скарзі на постанову про закриття кримінального провадження.

Посилається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено неефективно, про що свідчить відсторонення двох слідчих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та не виконання вказівок прокурора у кримінальному провадженні, заступника начальника СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , ухвали слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 28.12.2018 слідчою ОСОБА_7 , якій було доручено продовжувати досудове розслідування у кримінальному провадженні. Остання не вжила жодних заходів, передбачених нормами КПК України, які зобов`язана була, натомість винесла оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, яка підлягає скасуванню.

Таким чином, зі змісту апеляційної скарги слідує, що орган досудового розслідування не вчинив усіх необхідних процесуальних дій для встановлення причетних осіб до вчинення даного злочину, в тому числі в силу своїх повноважень не звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.

У своїй апеляційній скарзі заявник просить ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 12 травня 2020 року скасувати, прийняти нову ухвалу, якою його скаргу на постанову слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 28 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження скасувати, зобов`язавши слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали суду та основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора і слідчого, котрі заперечили скаргу, підтримали ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Крім того, згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
З огляду на сутність та підсумковий характер рішення про закриття кримінального провадження в загальній динаміці кримінального процесу, особливе значення набуває забезпечення його своєчасності, законності та обґрунтованості. Адже передчасне прийняття такого рішення стороною обвинувачення не відповідає вимозі проведення ефективного розслідування та завданню поновлення прав особи, що постраждала від злочину. Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що ст. 3 КЗПЛ вимагає від органів влади проведення ефективного офіційного розслідування, а неодноразове закриття кримінального провадження і його поновлення стосовно заявника слід розглядати як неефективність розслідування та затягування провадження справи (рішення у справі «Никоненко О. проти України», «Сорокоходов Д. проти України»). Згідно з мінімальними критеріями ефективності, які ЄСПЛ визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю («Мута проти України»). Ретельність розслідування означає, що органи влади завжди повинні намагатися добросовісно з`ясувати, що трапилося й не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Під час досудового слідства національні органи влади не повинні приймати безпідставні рішення про закриття справи або зупинення досудового слідства, оскільки це може призвести, в тому числі, до закінчення строку давності, без вжиття необхідних заходів та зробити неможливим подальше провадження.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що слідчим при закритті кримінального провадження вказаних вище вимог у повному обсязі дотримано не було.
У постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначає, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. При цьому слідчий у постанові навів норми ст. 12 КК України, та дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі абзацу 12 ст. 284 КПК України, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування слідчим не дано правильної юридичної оцінки, не прийнято рішення з приводу усіх викладених у заяві ОСОБА_8 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Також, слідчим не були виконані вказівки прокурора, слідчого судді та заступника начальника СУ ГУНП у Волинській області щодо проведення ряду слідчих дій.
У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не дано оцінку зібраним доказам.
Крім того, матеріалами справи стверджується, що належний нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором у кримінальному провадженні не здійснювався.
Варто зауважити, що вимоги ст.ст. 219,284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.
Орган досудового розслідування впродовж строків, визначених ст. 219 КПК України, зобов`язаний забезпечити ефективне досудове розслідування.
Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, слідчий має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також, у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.
Не звернення з клопотанням про продовження строку досудового розслідування, у порядку передбаченому 294, 295 КПК України в даному випадку та, як наслідок, не продовження строку досудового розслідування призвело до закриття кримінального провадження фактично з формальних підстав, та унеможливило виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень).
Відтак, апеляційний суд вважає, що закриття даного провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим своїх обов`язків порушує права заявника, а зазначені недоліки залишились поза увагою слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_8 .
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому вважає висновки слідчого судді щодо правомірності постанови слідчого передчасними, а закриття кримінального провадження з підстав закінчення строку досудового розслідування, необґрунтованими.
Таким чином слідчий суддя допустив невідповідність висновків фактичним обставинам, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати, з направленням матеріалів кримінального провадження органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.
Під час проведення досудового розслідування слід усунути вищевказані порушення, перевірити доводи ОСОБА_8 , зазначені в його заяві та апеляційній скарзі, провести необхідні слідчі дії, в тому числі зазначені у вказівках прокурора, слідчого судді, заступника начальника СУ ГУНП у Волинській області, та повно, всебічно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку, та, з урахуванням встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 12 травня 2020 року скасувати та прийняти нову, якою постанову слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2020 року, внесеного в ЄРДР 18.05.2018 року за №0000227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР 18.05.2018 року за №0000227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України направити до Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді