Справа № 468/1589/19-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

20.02.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Баштанка подання прокурора про вирішення питання про сумніви та протиріччя під час виконання вироку відносно засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду надійшло подання прокурора Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання про сумніви та протиріччя під час виконання вироку відносно засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України. Подання прокурор обґрунтував тим, що при ухваленні 24.12.2019 року вироку Баштанським районним судом Миколаївської області засудженим було призначено покарання у виді позбавлення воді та на підставі ст. 75 КК України звільнено від вібування покарання з іспитовим строком, при цьому було застосовано додаткове покарання у виді конфіскації, яке згідно вимог ст. 77 КК України не відноситься до додаткових покарань, які можуть бути застосовані при звільнені особи від відбування покарання з іспитовим строком. В зв`язку з цим виникло протиріччя щодо виконання вище вказаного вироку в частині додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав та просив його задовольнити

В судове засідання засуджені та їх захисник не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд подання у їх відсутність.

Згідно ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши прокурора, дослідивши подання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в ході розгляду кримінального провадження №0000343 від 15.08.2019 року Баштанським районним судом Миколаївської області 24.12.2019 року, на підставі угод про визнання винуватості, було ухвалено обвинувальний вирок відносно засуджених. За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. На піставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, останніх було засуджено до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Пунктом 19 Постанови ПВСУ від 24.10.2003 року за №7 роз`яснено, що якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з

випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути

наведені відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК України непотрібно.

З огляду на викладене вбачається, що додаткове покарання у виді конфіскації майна не підлягало застосуванню відносно засуджених, а тому його фактичне застосування в даному випадку вбачає необхідним усунути ці протиріччя в вироку Баштанського районного суду Миколаївської області 24.12.2019 року.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

За такого, суд вважає необхідним вирішити питання щодо усунення протиріч в вироку Баштанського районного суду Миколаївської області 24.12.2019 року в частині не застосування відносно засуджених додаткового покарання у виді конфіскації майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Усунути сумніви і протиріччя, що виникли при виконанні вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2019 року (справа №468/1589/19-к) наступним шляхом.

Вважати ОСОБА_4 визнаного винним за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2019 року (справа №468/1589/19-к) у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263 України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вважати ОСОБА_5 визнаного винним за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2019 року (справа №468/1589/19-к) у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_5 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вважати ОСОБА_6 визнаного винним за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2019 року (справа №468/1589/19-к) у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 353 України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вважати ОСОБА_7 визнаного винним за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2019 року (справа №468/1589/19-к) у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_7 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: