Справа № 755/9211/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004007 від 17.06.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий 30.11.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 до 7 років позбавлення волі, звільнився 15.05.2014 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 2 роки 22 дні; 10.11.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України до 6 місяців позбавлення волі; 21.03.2019 року Дарницьким районним судом м.Києва за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

16.06. 2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебував у приміщенні магазину « Мобайл- Тренд », який розташований за адресою: м.Київ, вул.Попудренка 7-В. Під час перебування у вказаному закладі ОСОБА_3 помітив, що продавець сортує товар на полицях та повернутий спиною до касової зони. У цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме, грошових коштів та гаманця, що належить ОСОБА_5 . Скориставшись відсутністю уваги з боку, продавця, що сортував товар на полицях та був повернутий спиною до касової зони, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії носять таємний характер для продавця вказаного магазину та оточуючих, підійшов до касової зони та присів почавши відчиняти шухляди каси, взяв грошові кошти у сумі 1555 гривень та положив до правого кросівка та гаманець, який тримав у руках у середині якого перебували грошові кошти у сумі 5 774 гривні, що належить ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_3 вийшов з середини магазину « Мобайл -Тренд» при цьому викрадене ним майно залишалося у правому кросівку та гаманець чорного кольору у руках, виконавши усі дії, які вважав за необхідні ОСОБА_3 вийшов з викраденим ним гаманцем у середині якого знаходилися грошові кошти у сумі 5 774 гривні та грошовими коштами у сумі 1 555 гривень та пішов у невідомому напрямку. Так, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились у повторному таємному викраденні чужого майна, а саме грошових коштів у сумі 7 329 гривень завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 7 329 гривень 00 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 16.06.2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, він перебував у приміщенні магазину « Мобайл- Тренд », який розташований за адресою: м.Київ, вул.Попудренка 7-В. Під час перебування у вказаному закладі помітив, що продавець сортує товар на полицях та повернутий спиною до касової зони. Скориставшись відсутністю уваги з боку, продавця, він підійшов до касової зони та присів почавши відчиняти шухляди каси, взяв грошові кошти у сумі 1555 гривень та гаманець, у середині якого перебували грошові кошти у сумі 5 774 гривні. Після чого вийшов з приміщення, викраденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, відшкодування шкоди заподіяної злочином.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та має постійне місце проживання у м. Києві, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, думку державного обвинувача, потерпілого, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 засуджений вироком від 21.03.2019 року Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, а дане кримінальне правопорушення вчинене 16 червня 2020 року під час іспитового строку, тому у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України ОСОБА_3 потрібно призначити покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднати до покарання, призначеного даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2019 року і остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речові докази DVD-диск з записом, зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1