№1-кп/755/181/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005164 від 20.06.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, працюючої неофіційно прибиральницею, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2004 р.н. та 2013р.н., зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 19.06.2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебувала в парку, що за адресою: м. Київ, вул. П. Вершигори, 1, що знаходиться неподалік від магазину «Фуршет» та в цей час, поруч із лавкою, на підлозі, побачила три поліетиленових пакети та електронні ваги, які в подальшому, вирішила підняти та побачила, що всередині даних пакетиків знаходиться порошкоподібна речовина, що містять у своєму складі психотропну речовину - амфетамін і подрібнена речовина рослинного походження, що містять у своєму складі наркотичний засіб - канабіс. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 помістила два пакетики з речовиною рослинного походження до власної косметички, один пакетик із порошкоподібною речовиною - до середнього відділу гаманцю та електронні ваги помістила до власної сумки, де почала незаконно зберігати при собі без мети подальшого збуту. Так, цього ж вечора, приблизно о 23 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, пр-т Ватутіна, 14-А, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , яка повідомила, що зберігає при собі, а саме - в сумці, косметичці та гаманці, електронні ваги й три поліетиленових пакетики з речовиною рослинного походження та порошкоподібною речовиною, що містять в своєму складі наркотичний засіб - канабіс та психотропну речовину - амфетамін, які вона зберігала при собі, без мети подальшого збуту. У подальшому, 20.06.2019 року, у період часу, з 00 години 57 хвилин до 01 години 00 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, пр-т Ватутіна, 14-А, ОСОБА_3 добровільно надала для подальшого вилучення електронні ваги, два поліетиленових пакетики із речовиною рослинного походження, що містить у своєму складі наркотичний засіб - канабіс та один поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною, що містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, які слідчий за участю двох запрошених понятих, вилучив.
Згідно висновку експерта №11-2/4753 від 30.08.2019 року: 1. Надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,386 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. 2. Надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 1,83 г та 0,58 г. Загальна маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) складає 2,41 г. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,386 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну у речовині становить 0,170 г. 3. У змиві з вагів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не виявлено (в межах чутливості використаних методів дослідження).
Амфетамін, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2900року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Списком №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе за ч. 1 ст. 309 КК України визнала у повному обсязі та показала, що 19.06.2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, вона знаходилася неподалік магазину «Фуршет», що за адресою: м. Київ, вул. П.Вершигори, 1, де біля лавки, на землі, побачила три поліетиленових пакети з амфетаміном та канабісом і електронні ваги, які підняла на поклала до своєї сумки, щоб зберігати знайдені наркотики для власного вживання. У подальшому, того ж дня, приблизно о 23 годині 30 хвилин, її зупинили працівники поліції, яким вона, вже 20.06.2019 року, приблизно о 00 годині 57 хвилин, добровільно надала для вилучення наркотичні засоби та електронні ваги. Зокрема, показала, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння нею кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каялася, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу огляду місця події від 20.06.2019 року; висновку експерта № 11-2/4753 від 30.08.2019 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 30.08.2019 року і матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю підтверджується її показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що вона своїми умисними діями вчинила незаконне придбання та зберігання психотропних речових без мети збуту і тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до скоєного вину визнала повністю, щиро каялася у скоєному, дані про ОСОБА_3 , а саме: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей 2004 р.н. та 2013 р.н., раніше не судима.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченої до вчиненого (її щире каяття, вину визнала повністю), зокрема, раніше не судима, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № 11-2/4753 від 30.08.2019 року в розмірі 1256 гривень 08 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: об`єкти дослідження та первинне пакування запаковані в спецпакет Київського НДЕКЦ МВС України № 0028729, в якому перебувають електронні ваги, наркотичний засіб канабіс, загальною вагою 2,41 г, психотропна речовина амфетамін, загальною масою 0,170 г, що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя