справа №619/2522/19
провадження №1-кп/619/110/20
ВИРОК
іменем України

20 лютого 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт №0000718 від 26.05.2019 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Карабаш Челябінської області РФ, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25.05.2019 приблизно о 00:10 ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився біля квартири АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_5 та його мати - ОСОБА_6 , 1942 року народження, де ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 дзвонили та стукати у вхідні двері зазначеної квартири з метою потрапити в середину.
Стоячи в дверному пройомі ОСОБА_6 спілкувалась з ОСОБА_4 , в цей час останній бажаючи потрапити у квартиру підійшов до ОСОБА_6 та знаходячись на відстані 40-50 см., від останньої, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , легковажно розрахував їх відведення, і намагаючись пройти в приміщення квартири, діючи необережно, обома руками штовхнув ОСОБА_6 в область грудної клітини, в результаті чого остання втратила рівновагу, не втрималась на ногах і впала лівим боком на підлогу в коридорі зазначеної вище квартири, в результаті чого отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому малоберцової кістки лівої ноги, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 25.06.2019 за №35/19Д відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 3-х тижнів (21 день).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 128 КК України, тобто спричинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочину.
Вказав суду, що 25.05.2019 приблизно о 00:10 він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився біля квартири АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_5 та його мати - ОСОБА_6 , 1942 року народження, де ОСОБА_5 разом з ним дзвонили та стукати у вхідні двері зазначеної квартири з метою потрапити в середину.
Стоячи в дверному пройомі ОСОБА_6 спілкувалась з ним, в цей час він підійшов до неї та знаходячись на відстані 40-50 см. обома руками штовхнув її в область грудної клітини, після чого остання втратила рівновагу, не втрималась на ногах і впала лівим боком на підлогу в коридорі зазначеної вище квартири.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 128 КК України, тобто спричинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання винного, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголю з 11.2008 року, за місцем проживання характеризується негативно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті КК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась. Прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому суд не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлено.
Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України і призначити йому покарання - 1/один/ рік обмеження волі.
Строк покарання рахувати з початку відбуття покарання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1