Справа № 569/3974/20
УХВАЛА

11 березня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001397 від 09.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 березня 2020 року близько 23 год. 27 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, шляхом віджиму вхідних дверей проникли до приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 звідки ОСОБА_5 таємно викрав пляшку коньяку Таір 3* ємкістю 0,5 літра, вартістю 112,44 гривень, пляшку коньяку Таір 4* ємкістю 0,5 літра, вартістю 122,04 гривень, пляшку коньяку Таір 5* ємкістю 0,5 літра, вартістю 132,84 гривень та одну пляшку коньяку Таврія 5* ємкістю 0,5 літра, вартістю 150 гривень, а невстановлена особа викрала з каси вказаного магазину грошові кошти в сумі 1600 гривень після чого вибігла з магазину, чим завдала ОСОБА_7 майнової шкоди у загальному розмірі 2117,32 гривень.
Однак, ОСОБА_5 довести злочин до кінця в частині розпорядження викраденим майном не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був помічений та затриманий власником магазину ОСОБА_7 з викраденим майном.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, а саме: затриманням на місці вчинення злочину, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , даними протоколу огляду, відеозаписами, речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення.

Окрім того слідчий вказу на те, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимий, та під час іспитового строку, вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Разом із цим, відсутність у ОСОБА_5 , офіційного працевлаштування та постійних стабільних доходів, місця проживання, свідчить про те, що грошові кошти на проживання останній отримує шляхом вчинення злочинів.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме позбавлення волі строком 6 років, відсутність постійного місця роботи та незадовільний майновий стан, наявність судимостей, вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на свободі.

В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001397 від 09.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.

09.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не задовільний майновий стан, оскільки не має постійного джерела заробітку, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як не має матеріальних засобів для існування, про що також свідчить відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, надалі зможе продовжувати займатись злочинною діяльністю, впливати на потерпілого свідків з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування.

Окрім того, ОСОБА_5 засуджено 06.03.2020 Рівненським міським судом за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України із встановленням іспитового строку в 1 рік, однак останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

З урахуванням наведеного, є необхідним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюцієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчинення злочину, санкція за ступенем тяжкості класифікована як тяжкий злочин, суд вважає доцільним визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 376, 392,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 23 год. 27 хв. 08 березня 2020 року.
Встановити строк дії ухвали до 23 год. 27 хв. 07 травня 2020 року.
Одночасно визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача 0559.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення застави виконання наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.
Термін дії обовязків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07 травня 2020 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1