Справа № 559/2694/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000963 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, раніше судимого 17 травня 2019 року за вироком Демидівського районного суду Рівненської області за ч1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

та укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 , 24 жовтня 2019 року, близько 18 години, знаючи, де знаходиться ключ вхідних дверей та маючи безперешкодний доступ, зайшов до квартири АДРЕСА_2 , де керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю нагляду за його діями зі сторони власника та сторонніх осіб, з приміщення спальної кімнати, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo А2010-а» білого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 706,67 гривень, який знаходився на полиці шафи у вказаній кімнаті.

В подальшому ОСОБА_7 , залишив місце вчинення злочину разом з викраденим телефоном, в результаті чого, отримав можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 300 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 04 листопада 2019 року, близько 16 год. 30 хв., достовірно знаючи, де знаходиться ключ від вхідних дверей та маючи безперешкодний доступ зайшов до квартири АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю нагляду за його діями зі сторони власника та сторонніх осіб, перебуваючи в приміщенні кухні вказаної квартири здійснив крадіжку мультиварки- скороварки марки «Grunhelm MPC-118В», вартістю 1263,69 гривень, яка знаходилась на кухонному столі у вказаній кімнаті.

В подальшому ОСОБА_7 , залишив місце події разом з викраденим майном, в результаті чого, отримав можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду, потерпілій ОСОБА_5 , на суму 1263,69 гривень.

25 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

У відповідності до ст. 75,76 КК України сторони погодилися на звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілої та обвинуваченого, тому не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану злочином, цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просила суд укладену угоду про примирення між нею та обвинуваченим затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинуваченийпояснив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, потерпілу, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілої ОСОБА_5 . Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладена угода між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмір 628 гривень 04 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України , суд-,

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 25 листопада 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0000963 за ч.2 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ( 2) два роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 17.05.2019 року відносно засудженого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді сплати штрафу в сумі 850 гривень - виконувати самостійно.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 628 гривень 04 копійки.

Речові докази: мультиварку-скороварку, марки «Grunhelm MPC-118В», та мобільний телефон марки «Lenovo А2010-а», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: