печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником генерального директора ТОВ «Ротор Україна», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 333 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Директор компанії «Baltimor Capital LLP» (Великобританія), щодо якого здійснюється досудове розслідування у іншому кримінальному провадженні, не будучи суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, діючи з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, вирішив організувати порушення встановленого порядку міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, без відповідних дозвільних документів Державної служби експортного контролю України (далі - Держекспортконтроль), шляхом надання громадянами України, на території бази Військово-повітряних сил Міністерства оборони Республіки Екваторіальна Гвінея, послуг з ремонту та технічного обслуговування літальних апаратів (літаків) військового призначення.

На виконання свого злочинного задуму, директор вищевказаного підприємства у червні 2018 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, вступив у злочинну змову із колишнім градівником Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (; вид діяльності: виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутникового устаткування) ОСОБА_5 , який, не будучи суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, повинен підшукати громадян України, які мають відповідні навики з технічного обслуговування і ремонту літальних апаратів (літаків), та за грошову допомогу схилити їх до надання, на території бази Військово-повітряних сил Міністерства оборони Республіки Екваторіальна Гвінея, що знаходиться у Міжнародного аеропорту в м. Малабо вказаної республіки, послуг з ремонту та технічного обслуговування літальних апаратів (літаків) військового призначення типу АН-72П з бортовим номером 032, заводський номер НОМЕР_1 (365.720.95.907) та АН-72 з бортовим номером 3C-LLQ (3C-CMN), заводський номер НОМЕР_2 , які з 24.12.1990 року експлуатувалися військовою частиною № 9997 авіації Державної прикордонної служби України (; вид діяльності: діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки), а з 08.05.2009 року та з 23.08.2009 року (відповідно) по теперішній час належить та експлуатується Міністерством оборони Республіки Екваторіальна Гвінея, по формі 1 500 годин та оформлення документів про їх передачу в експлуатацію, які відповідають опису товарів за позицією ML 10.а Додатку до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 року «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення». Крім цього, ОСОБА_5 повинен надавати вказаним громадянам України свої поради, для надання даних послуг.

Керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення пособництва до порушення встановленого порядку здійснення міжнародної передачі товарів, що підлягають державному експортному контролю, без відповідних дозвільних документів Держекспортконтролю, в червні-серпні 2018 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, між компанією «Baltimor Capital LLP» (Великобританія) та сімома громадянами України, яких підшукав ОСОБА_5 , були укладені трудові договори щодо надання послуг по виконанню спільного технічного обслуговування літальних апаратів (літаків) військового призначення типу НОМЕР_3 , та АН-72 на території бази Військово-повітряних сил Міністерства оборони Республіки Екваторіальна Гвінея, що знаходиться на території Міжнародного аеропорту в м. Малабо, та договори «о неразглашения конфиденциальной информации и необхождении интересов».

В подальшому, ОСОБА_5 , у даний період часу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надав паспортні дані вказаних громадян України для отримання листів-запрошень Міністерства оборони Республіки Екваторіальна Гвінея для здійснення ремонту та технічного обслуговування літальних апаратів (літаків) та оформлення відповідних документів, що дають останнім право в`їзду на територію Республіки Екваторіальна Гвінея.

На виконання злочинного задуму, підшукані ОСОБА_5 сім громадян України, в період часу з 14.08.2018 року по 12.10.2018 року, перебуваючи на території бази Військово-повітряних сил Міністерства оборони Республіки Екваторіальна Гвінея, що знаходиться на території Міжнародного аеропорту в м. Малабо, без відповідних дозвільних документів Держекспортконтролю, надали послуги з ремонту та технічного обслуговування літальних апаратів (літаків) військового призначення типу НОМЕР_3 та АН-72, які належать та експлуатуються Міністерством оборони Республіки Екваторіальна Гвінея, по формі 1 500 годин та оформлення документів про їх передачу в експлуатацію. В свою чергу, ОСОБА_5 , у вказаний період часу, під час надання вказаними громадянами України даних послуг, за допомогою телефонного зв`язку, надавав їм свої поради для виконання умов заздалегідь обумовленим із компанією «Baltimor Capital LLP».

Відповідно до листа Державної служби експортного контролю України № 4684/30-18 від 18.12.2018 року, послуги з технічного обслуговування літальних апаратів (літаків) типу АН-72 та АН-72П відносяться до позиції ML 10.а Додатка до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року № 1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», які можуть здійснюватися за наявністю відповідного дозволу (висновку) Держекспортконтролю України. Крім цього, вказані громадяни України не зареєстровані в Держекпортконтролі як суб`єкти міжнародних товарів, що підлягають державному експортному контролю та їм не видавалися відповідні дозвільні документи.

Дії ОСОБА_5 , які полягали у пособництві у порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 333 КК України.

28.08.2019 року між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 333 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 333 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись повною діяльністю.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 333 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 333 КК України.

ОСОБА_5 вчинив середньої тяжкості кримінальне правопорушення, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 28.08.2019 року між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 333 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн., без позбавленням права обіймати певні посади чи займатись повною діяльністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1