Справа №635/2326/20
Провадження №1-кс/635/853/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області
Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
володільця майна ОСОБА_3 ,
представників володільця майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме:

- мобільний телефон iPhone,
- флеш-накопичувач ТМ «Kingstone» моделі «DT-50» об`ємом 32 GB,
- банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 ,
- банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 ,
- банківська картка «Сбербанк» № НОМЕР_3 ,

шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування з визначенням місцем їх зберігання Харківський ВП ГУНП в Харківській області, за адресою Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 211.

В обґрунтування свого клопотання зазначив, що у провадженні СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_8 , в якій вона просить вжити заходів до невстановлених осіб, які незаконно здійснюють збут наркотичних засобів на території Харківського району Харківської області через інтернет-магазин у додатку «Telegram». Вказана заява була направлена до Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області за підслідністю для її розгляду.

За вказаним фактом Харківським ВП ГУНП у Харківській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та розпочато досудове розслідування.

Під час досудового слідства на підставі даних рапорту оперуповноваженого Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Харківській області встановлено, що в інтернет-додатку «Telegram» є інтернет-магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який пропонує свої послуги в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, споживачам наркотичних засобів пропонується провести оплату за наркотичні засоби за допомогою інтернет-гаманця « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Під час подальшого досудового розслідування кримінального провадження було встановлено осіб, причетних до вчинення незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території Харківського району Харківської області: ОСОБА_9 , який є організатором інтернет-магазину, ОСОБА_10 , який допомагає організатору вказаного інтернет-магазину виводити грошові кошти, отримані злочинним шляхом, ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , яка здійснює переписку із споживачами наркотичних засобів в інтернет-додатку «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які здійснюють незаконне розкладання наркотичних засобів у певних місцях.

23 травня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2020 року було проведено обшук автомобіля марки «Mersedes C180», державний номерний знак НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone, флеш-накопичувач ТМ «Kingstone» моделі «DT-50» об`ємом 32 GB, банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 , банківську картку «Сбербанк» № НОМЕР_3 .

Прокурор вважає, що вилучене під час обшуку комп`ютерне обладнання та електронні носії інформації можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, потребують спеціального дослідження з використання спеціальних знань та навичок, просив накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Володілець майна ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що клопотання про арешт майна не відповідає п.3 ч.2 ст.171 КПК України, оскільки в клопотанні відсутні докази щодо володільця вилученого під час обшуку майна. Також відсутні докази причетності ОСОБА_3 до вказаної злочинної діяльності, оскільки на даний час його статус у вказаному кримінальному провадженні не визначений, підозра йому не пред`явлена, окрім того, відсутні докази, що ОСОБА_3 використовував картки, що належать ТОВ «Контрактовий Дім», а також електронні гаманці, зазначені у клопотанні. Зауважив, що обшук був проведений з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, а саме вилучені речі не були опечатані, крім того вони не визнані речовими доказами, оскільки в матеріалах клопотання відсутня відповідна постанова. Органом досудового розслідування не надано доказів, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, крім того, у клопотанні не зазначені підстава та мета арешту майна.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку представника адвоката ОСОБА_4 , також додала, що взагалі органом досудового розслідування була порушена процедура, передбачена нормами кримінально-процесуального законодавства, оскільки до накладення арешту необхідно провести тимчасовий доступ до речей та документів та визнати необхідні речі та документи речовими доказами у кримінальному провадженні. Вказала, що у клопотанні прокурора не зазначено, які відомості необхідно встановити за допомогою вилучених речей, яким чином можливо встановити вказані відомості, та з яких саме речей.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадженні, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна в кожному разі повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України.
При цьому зі змісту клопотання, так як воно викладено прокурором, вбачається, що вилучені в ході обшуку комп`ютерне обладнання та електронні носії інформації, на думку прокурора, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Після чого йде цитування норм Кримінально-процесуального Кодексу України, в яких містяться положення про речові докази, визначення поняття арешту майна та підстави його накладення, а саме, що арешт майна відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям ст.98 КПК України. При цьому жодного обґрунтування та чіткого зазначення, на яку конкретну правову норму (чи на декілька) посилається прокурор, вважаючи за необхідне накласти арешт на тимчасове вилучене майно саме у даному випадку, клопотання взагалі не містить.

Крім того, клопотання, подане прокурором, у порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України не містить документів, або інших фактів і доказів, що свідчать про володіння цим майном ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам, передбаченим ст.171 КПК України, оскільки у ньому чітко не сформульовано, яку саме правову підставу і мету відповідно до положень ст.170 КПК України для арешту майна прокурор вбачає у даному випадку, тому відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у клопотанні також відсутнє, крім того, не обґрунтовано необхідність арешту майна та не надано докази ризиків знищення або пошкодження відповідного майна, на яке пропонується накласти арешт. Також у клопотанні не вказано, кому належить майно, на яке необхідно накласти арешт, а також прокурором не надані документи або інші факти і докази, що свідчать про володіння цим майном ОСОБА_3 .

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, клопотання про арешт майна, що подано слідчим без додержання вимог статті 171 КПК України, підлягає поверненню прокурору за правилами ч.3 ст.172 КПК України для усунення недоліків.
Керуючись ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 20.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернути прокурору в порядку ч.3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали складено 28 травня 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1