Справа № 464/8/20
пр.№ 1-кс/464/23/20
УХВАЛА

03 січня 2020 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003277 від 23.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із начальником Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: мобільний телефон марки «Моtorolla», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , 7 поліетиленових згортків із вмістом речовини невідомого походження, котрі опечатані в сейфпакет слідчий підрозділ № 7070670, 20 поліетиленових згортків із речовиною невідомого походження, котрі упаковані в сейфпакет слідчий підрозділ № 7070671.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2019 близько 22.30 год. за адресою: м. Львів, вул. Буйка, 16, поблизу ТЕЦ 1, працівниками патрульної поліції зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , у якого під час здійснення поверхневої перевірки у рюкзаку виявлено 20 згортків з невідомою речовиною, білого кольору, порошкоподібної форми, та 7 згортків з невідомою речовиною рослинного походження, зеленого кольору.

Під час проведення огляду місця події від 22.12.2019 у ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон марки «Моtorolla», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , 7 поліетиленових згортків із вмістом речовини невідомого походження, котрі опечатані в сейфпакет слідчий підрозділ № 7070670 та 20 поліетиленових згортків із речовиною невідомого походження, котрі упаковані в сейфпакет слідчий підрозділ № 7070671. Оскільки, вказані предмети є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, слідчий просив клопотання задовольнити.

На розгляд клопотання про арешт майна слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, не повідомлявся про розгляд клопотання, оскільки це було необхідним з метою забезпечення арешту майна, зокрема уникнення можливості видалення інформації, доступ до якої може здійснюватися за допомогою мобільного телефону та інших відповідних пристроїв.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Оглянувши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, матеріали кримінального провадження, правову підставу для арешту майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, вважаю, що захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, належне ОСОБА_5 буде співрозмірним обмеженням права власності та є необхідним для виконання конкретних завдань у вказаному кримінальному провадженні, а відтак клопотання необхідно задовольнити.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання, передбачених ч. 1 ст. 173 КПК України, не встановлено.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України,

ухвалив :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:

-мобільний телефон марки «Моtorolla», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 ;

-7 поліетиленових згортків, із вмістом речовини невідомого походження, котрі упаковані в сейфпакет слідчий підрозділ № 7070670;

-20 поліетиленових згортків, із речовиною невідомого походження, котрі упаковані в сейфпакет слідчий підрозділ № 7070671.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1