Справа № 372/34/18
Провадження № 1-кп-15/20
В И Р О К
іменем України

24 січня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 23.09.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Обухів Київської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, при наступних обставинах.

Відповідно до наказу № 38-ОД від 22.04.2014 ОСОБА_6 призначена на посаду головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області.
Відповідно до розділів 1, 2, 3 Посадової інструкції затвердженої 22.04.2014 начальником управління Держземагенства у Обухівському районі ОСОБА_7 на ОСОБА_6 , як на головного спеціаліста - Державного кадастрового реєстратора відділу Державного земельного кадастру покладені наступні завдання та обов`язки:
Головний спеціаліст - державний кадастровий реєстратор відділу державного земельного кадастру (далі Спеціаліст) забезпечує виконання покладених на неї завдань щодо реалізації єдиної державної земельної політики в діяльності управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, де працювала ОСОБА_6 (далі - Управління)
Спеціаліст виконує покладені на нього завдання щодо реалізації єдиної державної земельної політики в діяльності Управління.
бере участь у створенні та веденні Державного земельного кадастру;
вносить до Державного земельного кадастру та надає відомості з нього про землі розташовані в межах Обухівського району Київської області;
здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасовує таку реєстрацію;
присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;
формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання поземельних книг;
отримує від працівників Управління документи, довідки, необхідні для виконання своїх посадових обов`язків;
вносить начальнику відділу пропозиції щодо вдосконалення роботи з ведення Державного земельного кадастру;
бере участь у нарадах, зборах, засіданнях, на яких розглядаються питання, відносяться до його компетенції;
представляє Управління в інших органах виконавчої влади, підприємствах, установах та організаціях при розгляді питань, що належать до його компетенції.
Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, являючись особою, яка постійно обіймає посаду в органі державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.
Відповідно до п. 2 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок), державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях.
Документи в паперовій формі, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру, витяги з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру, довідки, що містять узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), кадастрові плани земельних ділянок та інші документи створюються шляхом роздрукування їх електронної (цифрової) форми за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.
Відповідно до п. 5 до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр`та цим Порядком.
Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у несенні або наданні відомостей.
Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора і власну печатку, форми та опис яких визначаються Мінрегіоном.
Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належать у тому числі:
здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації;
формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання;
присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам;
проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства;
Відповідно до п.110 Порядку для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, даються:
заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;
оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коди така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації);
електронний документ.
Пунктом 111 Порядку передбачено, що Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:
відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 Порядку;
електронний документ відповідно до пункту 74 Порядку.
За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:
здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:
за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;
відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійсненадержавна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);
робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 Порядку;
надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 Порядку, відповідниморганам державної влади, органам місцевого самоврядування;
приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 Порядку в разі:
невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;
розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;
розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів, зазначених у пункті 110 Порядку, не в повному обсязі.
Досудовим розслідуванням установлено, що Управлінням Держземагенства у Обухівському районі Київської області висновок погодження проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, площею 0,5139 га, в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_8 (кадастровий номер :03:018:0043) не надавався.
Крім того установлено, що рішенням Обухівської районної ради депутатів трудящих від 01.12.1987 видано Державний акт на право користування землею площею 3,8 га Кіровському виробничо-геологічному об`єднанню ( м. Київ) для розміщення колективного саду із земель Київського лісового господарства Обухівського району Київської області на підставі рішення Київської обласної радинародних депутатів від 27.10.1987 №301, про що зроблено запис №100 в Книзі записів державних актів на право користування землею. Під колективний сад (будівництво) виділено 3,0 га, а 0,8 га під зелену зону (ліс, сосна). Відведена ділянка може бути використана Кіровським виробничо-геологічним об`єднанням тільки за прямим призначенням.
Вся ділянка рішенням Обухівського районного виконавчого комітету районної ради депутатів була закріплена за Садовим товариством «Геолог-2» в безстрокове і безплатне користування. Станом на 2017 рік в товаристві збудовано 48 будинків, а зелена зона зменшилася до 0,5139 га.
05.10.2017 за № 10-10-0.222-15644/2-17листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області встановлено, що відповідно до програмного забезпечення «Земля», за допомогою якої здійснюється ведення державної статистичної звітності (форма 6-зем), склад та класифікація угідь земельної ділянки, яка відводиться у власність, визначаються на стадії розробки та погодження проекту відведення. Згідно наданої статистичної звітності земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 обліковується за рахунок земельної ділянки, яка обліковується за Садовим товариством «Геолог-2».
06.11.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області проведено перевірку, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 06.11.2017 за №317-ДК/239/АП/09/01-17, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 відповідно до відомостей Національно-кадастрової системи знаходиться в межах земель, які перебувають у власності Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за №6) так відведення вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0043 на користь ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства суперечить п.6 ст.118 Земельного Кодексу України.
ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, 13 червня 2014 року знаходячись в своєму службовому кабінеті за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 1, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення п.п. 110, 111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, зареєструвала земельну ділянку, яка перебуває на праві постійного користування у Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 6) та надала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ № 014 від 13.06.2014 виданий ОСОБА_8 , кадастровий номер: :03:018:0043, чим порушила п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.
12.11.2014 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.
Відповідно до висновків про експертну оцінку земельних ділянок від10.11.2017 вартість земельних ділянок складає 1 103 010 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками.
Таким чином, своїми діями головний спеціаліст - державний кадастровий реєстратор відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, спричинила тяжкі наслідки державним інтересам.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК України як у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
За результатами судового розгляду суд визнає вказане обвинувачення недоведеним і вважає, що відносно ОСОБА_6 слід ухвалити виправдувальний вирок з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Мотиви, з яких суд відкидає докази, на яких ґрунтувалось обвинувачення, наступні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину не визнала та показала, що працює на посаді державного реєстратора з квітня 2014 року. До неї надійшли документи, проект землеустрою, десяти громадян, серед яких був ОСОБА_8 , її завдання було перевірити проект та електронний носій на відповідність законодавству. Проект відповідав всім вимогам, були всі погодження, довідка 6-зем. Нею була перенесена земельна ділянка з державного реєстру в державний земельний кадастр, підстав для відмови не було. Дана земельна ділянка була сформована у 2010 році, тоді їй і присвоїли кадастровий номер. В проекті не було даних, що ця земельна ділянка належить СТ «Геолог-2» і що там розташований ліс, і жодних нових даних обвинувачена не вносила. Після чого видала витяг, який є підставою для реєстрації права власності. Керувалась Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 «Про порядок ведення Державного земельного кадастру». Без проекту землеустрою не мала права видавати витяг, а він був у наявності.
Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сторона обвинувачення посилається на те, що вина ОСОБА_6 підтверджується показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 а також письмовими та речовими доказами кримінального провадження, зокрема:

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що працює в управлінні земельних ресурсів в Обухівському районі Київської області. В 2017 році до них в управління прийшов слідчий з метою вилучення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, серед яких був ОСОБА_8 , їх у відділі не було, проте, такий проект у відділ надійшов у грудні 2017 році, вже після того, як приходив слідчий. У даному проекті були всі погодження та висновки. Були внесені в реєстр дані по земельній ділянці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що працювала в управлінні земельних ресурсів в Обухівському районі Київської області заступником начальника управління. Управління погоджувало проекти землеустроїв, вели базу даних державної реєстрації земельних ділянок та видавали довідки форми 6-зем. По даній справі їй нічого невідомо. Чи надавала позитивний висновок по земельній ділянці ОСОБА_8 не пам`ятає, підписи на проекті схожі на її, проте коли це було і при яких умовах не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що виконував обов`язки голови СТ «Геолог 2». Спірна земельна ділянка була надана у користування СТ «Геолог» та знаходиться в межах садового товариства, під ділянки було виділено 3,8 га, під ліс 0,8 га, саме ділянка з лісом і була передана у власність ОСОБА_8 . Кадастровий номер на дану земельну ділянку не отримали, проте наявний державний акт на користування з 1998 року, весь час платили земельний податок. Виявили, що земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та належить ОСОБА_8 . Цивільний позов не подавали а звернулись до прокуратури.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що працює начальником відділу Держгеокадастру в Обухівському районі з серпня 2017 року. Проект землеустрою по земельній ділянці ОСОБА_8 станом не 2017 рік не зберігався в архіві відділу, проте після початку кримінального провадження він був витребуваний у проектної організації, яка його складала. До обов`язків ОСОБА_6 не входить наповнення архіву та передачі земельних ділянок у власність. Витяг з Державного земельного кадастру формується автоматично а державний реєстратор лише роздруковує його, це відбувається коли приносять проект і вносять в базу даних відомості по ньому, а в подальшому формується витяг. Право власності на земельну ділянку набувається з моменту державної реєстрації права власності. Якщо всі документи наявні вони зобов`язані надати витяг, проте при його видачі ОСОБА_6 нічого не повинна була перевіряти. Всі дані по земельній ділянці ОСОБА_8 були внесені в базу ще в 2010 році., а в 2014 році ОСОБА_6 лише видала витяг, і нічого не повинна була перевіряти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що працює в управлінні за контролем та використанням та охороню земель Головного управління Держгеокадастру в Київській області. В 2017 році управлінням проводилась камеральна перевірка документів із землеустрою та планово-картогафічні матеріали по земельній ділянці, яка надана у власність ОСОБА_8 , за результатами якої було встановлено, на підставі планово-картографічних матеріалів, що вказана земельна ділянка накладається на земельні ділянку, яка належить на праві користування СТ «Геолог-2». На запит управління щодо надання проекту землеустрою земельної ділянки ОСОБА_8 управлінням Держгеокадастру в Обухівському районі було надано відповідь, що проект землеустрою до них не надходив тому, не можуть його надати в зв`язку з його відсутністю. Відповідно до законодавства витяг з Державного земельного кадастру формується на підставі поземельної книги або проекту землеустрою, який повинен відповідати ЗУ «Про державний земельний кадастр», витяг формує державний реєстратор. При перевірці проект не досліджували, оскільки його не надали, проте матеріалів для висновку було достатньо. ОСОБА_6 вносячи в базу відповідні дані по земельній ділянці повинна була перевірити проект, а саме суміжних землекористувачів, категорію земель та угідь, та повинна була пересвідчитись, що дана земельна ділянка не відноситься до пасовища. У разі надання проекту землеустрою, висновок був би аналогічним, оскільки ОСОБА_6 не перевірила вказані обставини, без перевірки не допускається внесення відомостей до державного земельного кадастру. ОСОБА_6 не являлась розпорядником даної земельної ділянки.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими та речовими доказами, які надані стороною обвинувачення:

заявою СТ «Геолог-2» про вчинення кримінального правопорушення від 04.12.2015 (т.1 а.с.56,60);

копією державного акту на право користування землею від 1987 року та планом, відповідно до якого Кіровському виробничому геологічному об`єднанню виконавчим комітетом Обухівської районної ради народних депутатів надано у безстрокове користування земельну ділянку 3,8 га для організації колективного садівництва в межах згідно плану користування (т.1 а.с.60-65);

копією акту землевідведення в натурі земельної ділянки Кіровському виробничому геологічному об`єднанню від 01.12.1987, площею під колективні сади 3 га, під зелену зону покриту лісом 0,8 га в селі Підгірці Обухівського району з схемою розміщення земельної ділянки (т.1 а.с. 66-69);

копією державного акту на право колективної власності на землю серії КВ площею 0,48 га, від 12.04.1995 виданого садовому товариству «Геолог-2» відповідно до рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району від 15.08.1994 (т.1.а.с.70-71);

копіями квитанцій про сплаті земельного податку від СТ «Геолог-2» (т.1. а.с.72-73);

копією витягу та інформації з Державного земельного кадастру від 22.08.2016, де вказано, що земельна ділянка площею 0,5139 га, кадастровий номер :03:018:0043, державна реєстрація 13.06.2014, місце розташування в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, власник з 20.05.2016 ОСОБА_14 (т.1 а.с.74-77);

копіями планів зовнішніх меж земель переданих у колективну власність СТ «Геолог-2» (т.1 а.с.80-81);

схемами земельних ділянок (т.1 а.с.91);

довідкою Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 28.09.2016, відповідно до якої земельну ділянку за кадастровим номером :03:018:0043 зареєстроване за гр. ОСОБА_14 , зазначено, що в архіві управління відсутня не обліковується та на зберігання не передавалась землевпорядна документація на вищевказану земельну ділянку (т.1 а.с.95);

копією розпорядження від 26.11.2009 Обухівської районної державної адміністрації Київської області №1523 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 10-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради (т.1 а.с.113);

копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2014, номер витягу НВ-014, кадастровий номер :03:018:0043, місце розмішування Київська область, Обухівський район, в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради, цільове призначення, землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, форма власності державна, площа 0,5139, документація із землеустрою: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 06.04.2010, ТОВ «НВП «Горизонт», орган, який зареєстрував земельну ділянку: Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області, дата державної реєстрації 13.06.2014. Відомості про державного кадастрового реєстратора, який видав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: витяг підготував та надав: Т.О. Селезень Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області, кадастрового плану земельної ділянки, описом меж (т.1 а.с.114-118);

витягу з державного реєстру речових право на нерухоме майно від 26.10.2016, відповідно до якого, земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 на підставі договору купівлі-продажу власником є ОСОБА_15 , рішення про державну реєстрацію 20.05.2016 (т.1 а.с.141-142);

постановою про визнання земельної ділянки речовим доказом (т.1 а.с.143-144);

довідкою ДП «Київське лісове господарство» від 28.11.2016, відповідно до якої, земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 не відноситься до земель лісогосподарського призначення (т.1 а.с.151);

витягу з державного реєстру речових право на нерухоме майно від 12.12.2016, відповідно до якого, земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 зареєстровано право власності 12.11.2014 (т.1 а.с.152-156);

довідки Обухівського відділення Києво-Святошинського ОДПІ від 02.02.2017 та копії облікової справи і копії податкових декларації СТ «Геолог-2», відповідно до якої обліковуються дві земельні ділянки площею 0,48 та 3,8 га в с. Підгірці (т.1 а.с.158-177);

копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.05.2016 між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , об`єкт земельна ділянка площею 0,5139 га, що розташована в с/рада Підгірцівська, Обухівського району, склад угідь пасовища (т.1 а.с.192-194);

витягу з державного реєстру речових право на нерухоме майно від 19.05.2016, відповідно до якого, земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 зареєстровано право власності 12.11.2014 власник ОСОБА_8 , підстава: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.11.2014, реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції (т.1 а.с.206-207);

копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.04.2014, номер витягу НВ-016, кадастровий номер :03:018:0043, дата державної реєстрації 13.06.2014. Відомості про державного кадастрового реєстратора, який видав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: витяг підготував та надав: К.А. Бондаренко, Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області, кадастрового плану земельної ділянки, описом меж (т.1 а.с.208-212);

звітом ТОВ «Гарант Преміум Плюс» про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,5139 га, власником якої є ОСОБА_8 дата оцінки 25.04.2016, вартість 194559 грн. (т.1 а.с.213-219);

листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06.06.2017, яким повідомлено, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:018:0043 були внесені до державного земельного кадастру на підставі розробленого ТОВ «НВП «Горизонт» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 . Державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в Обухівському районі Київської області ОСОБА_6 13.06.2014. Зазначено, що надати копію висновку про погодження не можливо, оскільки в архіві Відділу в Обухівському районі відсутній, не обліковується та не передався на зберігання проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 (т.1 а.с.239);

картою прийому заяви від 12.11.2014 №17150946 поданої ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, до якої подані документи: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку видано 13.06.2014, видавник: Державний кадастровий реєстратор ОСОБА_6 ; розпорядження від 26.11.2009, видавник: Обухівська районна державна адміністрація (т.2 а.с.21);

рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.11.2014 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:018:0043, власник ОСОБА_8 (т.2 а.с.18);

свідоцтвом про право власності від 19.11.2014 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:018:0043, власник ОСОБА_8 (т.2 а.с.22);

листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.10.2017, яким надано державний акт на право користування землею а також державний акт на право колективної власності на землю виданого СТ «Геолог-2», та повідомлено, що в архіві Відділу в Обухівському районі відсутній, не обліковується та не передався на зберігання проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 , кадастровий номер :03:018:0043 (т.2 а.с.26);

висновком та звітом про експертну оцінку земельної ділянки №26-11/17 від 10.11.2017 ТОВ «Інститут земельних реформ та раціонального використання», відповідно до якого земельна ділянка кадастровий номер :03:018:0043, площею 5139 кв.м, власником якої є ОСОБА_14 , становить 1103010 грн. (т.2 а.с.37-60);

актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06.11.2017, де вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 передана у власність ОСОБА_8 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в порушення вимог п.6 ст.118 Земельного кодексу України. (т.2 а.с.63-64);

заявою СТ «Геолог-2» №2-27/11/17, де повідомлено, що ніяких відмов в праві користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:018:0043 ніколи і нікому не надавало. Ділянка зберігається як ліс для загального користування (т.2 а.с.65);

висновком експерта КНДЕКЦ від 28.11.2017 №8-4/2446, відповідно до якого, підписи у графах: «Підпис» та «Підпис Державного кадастрового реєстратора, який склав кадастровий план земельної ділянки» у витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2014 виконані ОСОБА_6 (т.2 а.с.80-85);

листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 22.12.2017 на ім`я СУ ГУ Національної поліції в Київській області, стосовно проведення перевірки кадастрового реєстратора ОСОБА_6 при державній реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0043, відповідно до якої зазначено, що згідно п.111 Порядку ведення державного земельного кадастру ОСОБА_6 було перевірено відповідність поданих документів вимогам, саме: п.67 цього порядку; електронний документ відповідно до п.74 цього Порядку. Причин для відмови у здійсненні державної реєстрації ділянки з кадастровим номером :03:018:0043 відповідно до п.111 Порядку, Державний реєстратор ОСОБА_6 не мала. За інформацією Відділу в Обухівському районі відсутня, не обліковується та не зберігання не передавалась документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району. У місцевому фонді документації обліковується копія другого примірника державного акту на право колективної власності на землю серії КВ, виданому СТ «Геолог-2» площею 0,48 га для загального користування, виданого рішенням Підгірцівської сільської ради 15.08.1994. Державна реєстрація земельної ділянки СТ «Геолог-2» не проводилась, відомості до Державного земельного кадастру не вносилась, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі не подавалась. Враховуючи вищевикладене, проведення перевірки дій кадастрового реєстратора ОСОБА_6 не вбачається можливим (т.2 а.с.88-89);

копією генерального плану СТ «Геолог-2» та довідкою Управління земельних ресурсів у Обухівському районі від 10.06.2009 про присвоєння земельним ділянкам членів СТ «Геолог-2» кадастрових номерів (т.2 а.с.90-95);

копією особової картки державного службовця №216 Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відділ в Обухівському районі на ОСОБА_6 , де вказано посаду станом на 13.06.2014 головний спеціаліст державного кадастрового реєстратора відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області (т.2 а.с. 103-107);

копією посадової інструкції головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області від 06.10.2015 (т.2 а.с.123-126);

Судом також досліджено письмові докази, які були надані стороною захисту на доведення невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України:

листом ТОВ «Вакула плюс» на адвокатський запит, яким надано витяг з проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10-тьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області (т.2 а.с.131);

копією проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10-тьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 2008 року, з відміткою Управління Держземагенства в Обухівському районі від 02.06.2014 та підписом ОСОБА_6 , з довідкою від 11.08.2008 підписаною в.о. начальником управління, про те, що земельні ділянки загальною площею 9,8460, які намічені для передачі у власність 10-ом громадянам рахуються згідно державної статистичної звітності форми 6-зем, як землі запасу на території Підгірцівської сільської ради (шифр рядка 94), склад угідь земельних ділянок сіножаті; висновком про погодження проекту землеустрою управлінням земельних ресурсів від 11.08.2008, кадастровим планом земельної ділянки площею 0,5139 га, яка передається у власність ОСОБА_8 , опис меж від А до Б землі Підгірцівської сільської ради, від Б до А землі загального користування, на якому проставлена відмітка Управління Держкомзему в Обухівському районі 05.05.2010, кадастровий номер :03:018:0043. Копією розпорядження Обухівської РДА Київської області від 26.11.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10-тьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області» (т.2 а.с.132-166);

копією листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 20.12.2017, яким адвоката повідомлено, що відповідно до програмного забезпечення за СТ «Геолог-2» обліковується земельна ділянка площею 3,80 га, що розташована на території Підгірцівської сільської ради, інформація про координати та кадастровий номер відсутні, технічна документація про встановлення меж не подавалась. Відсутня, не обліковується та не зберігання не передавалась документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 площею 0,5139 га в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району. Тому надати інформацію щодо відведення земельної ділянки площею 0,5139 га, кадастровий номер :03:018:0043 за рахунок земель СТ «Геолог-2» чи за рахунок інших земель відділ не має можливості (т.2 а.с.168);

копією проекту відводу земельної ділянки Кіровському виробничому геологічному об`єднанню під розміщення колективного саду за рахунок земель Київського лісхозу Обухівського району від 1987 року, з схемою земельної ділянки (т.2 а.с.175-193);

копією листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 11.04.2018, яким адвоката повідомлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10-тьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області надійшов на зберігання до архівного відділу Державного фонду документації із землеустрою 21.12.2017. Державний акт на ім`я ОСОБА_8 не реєструвався та не видавався. Відповідно до державної статистичної звітності 6-зем, земельна ділянка відведена за рахунок земель запасу Підгірцівської сільської ради; відомості про земельну ділянку СТ «Геолог-2» не внесені до Державного Земельного Кадастру та відсутні межі, відповідно до відмітки Управління Держкомзему в Обухівському районі від 05.05.2010 було сформовано кадастровий номер :03:018:0043 (т.2 а.с.197-198).

Розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочину, передбаченим ч.2 ст.367 КК України не доведена.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно диспозиції ч.2 ст.367 КК України кримінальна відповідальність за цим Законом настає за неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків, які на неї покладені, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

За змістом цієї норми закону неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків передбачає виконання дій, що входять до кола її обов`язків у межах повноважень, неналежним чином через несумлінне ставлення до них за умови, що особа повинна була і могла їх виконати належним чином.

Той факт, що службову особу можна притягнути до кримінальної відповідальності за ст.367 КК України саме за неналежне виконання нею своїх службових обов`язків, що містяться у її посадовій інструкції, закріплено і в судовій практиці Верховного Суду України (ухвала ВСУ від 12.02.2009р.) А згідно ухвали ВССУ від 06.11.2012 року якщо до обов`язків службової особи згідно з її посадовою Інструкцією не належало здійснення тих функцій, в неналежному виконанні яких обвинувачувалася дана особа, то така особа підлягає безумовному виправданню судом за відсутністю у її діяннях складу злочину, передбаченого ст.367 КК України.

Посадова інструкція - це організаційно-правовий документ, в якому встановлюються основні завдання, обов`язки, права та відповідальність посадових осіб підприємства в процесі здійснення ними своєї діяльності. Посадові інструкції чітко визначають вимоги до певних посадових осіб, забезпечують раціональний розподіл обов`язків між працівниками, уможливлюють об`єктивну оцінку діяльності працівника, є нормативним підгрунтям для застосування до них заходів впливу.

Відповідно до вимог закону про кримінальну відповідальність, за ст. 367 КК України відповідальність настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені у зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, тобто, якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений до кола службових повноважень такої особи.

На обґрунтування вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, стороною обвинувачення вказано, що відповідно до наказу № 38-ОД від 22.04.2014 ОСОБА_6 призначена на посаду головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області, та відповідно до розділів 1, 2, 3 Посадової інструкції затвердженої 22.04.2014 начальником управління Держземагенства у Обухівському районі ОСОБА_7 на ОСОБА_6 , як на головного спеціаліста - Державного кадастрового реєстратора відділу Державного земельного кадастру покладені певні завдання та обов`язки.
Разом з тим, стороною обвинувачення до суду не було надано на дослідження наказу № 38-ОД від 22.04.2014 про призначення ОСОБА_6 на посаду головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора. Також суду не було надано на дослідження Посадової інструкції затвердженої 22.04.2014 начальником управління Держземагенства у Обухівському районі ОСОБА_7 на ОСОБА_6 , як на головного спеціаліста - Державного кадастрового реєстратора.
Судом досліджено особову карту Державного службовця №216 ОСОБА_6 , де містяться відомості про посаду ОСОБА_6 станом на 13.06.2014 перебувала на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області, проте, вказано, що на вказану посаду вона прийнята шляхом переведення, наказ №3-К від 02.01.2013. (т.2 а.с.103-107).
Крім того, суду надано на дослідження посадовуінструкцію головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області від 06.10.2015 (т.2 а.с.123-126), тобто, яка визначає посадові обов`язки обвинуваченою ОСОБА_6 вже після вчинення інкримінованого злочину.

Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів, щодо посадових обов`язків ОСОБА_6 , з якими вона була ознайомлена та яких вона повинна була дотримуватись станом на 13.06.2014, а від так, обвинувачення в частині неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, як вбачається з змісту обвинувального акта, саме формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 по суті зводиться лише до переліку загальних обов`язків однак, які ж саме конкретно службові обов`язки не виконала ОСОБА_6 що стали наслідком завдання тяжких наслідків, в обвинуваченні не зазначено.

Більше того, обвинувачення щодо ОСОБА_6 містить ряд формулювань, які є притирічливими і по суті свідчать про відсутність в її діях складу інкримінованого злочину.

Саме по собі посилання слідчого на вчинення певних дій в силу виконання своїх посадових обов`язків не може служити підставою для визнання особи винуватою, оскільки цього недостатньо для визнання наявності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до матеріального закону, об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе сукупність трьох ознак: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб (ч. 1 ст. 367 КК) або тяжких наслідків (ч. 2 ст. 367 КК); 3) причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Відповідальність за ст. 367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення п.п. 110, 111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, зареєструвала земельну ділянку, яка перебуває на праві постійного користування у Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 6) та надала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ № 014 від 13.06.2014 виданий ОСОБА_8 , кадастровий номер: :03:018:0043, чим порушила п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.
Так, відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Суду не надано доказів і в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_6 була службою особою Обухівської РДА, тобто органу, який передав у власність земельну ділянку ОСОБА_8 , і що до її службових обов`язків входило передача у власність земельних ділянок, а від так стороною обвинувачення не наведено які саме приписи частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України, що регламентує порядок передачі земельної ділянки у власність, порушила ОСОБА_6 ,

Відповідно до п.п.110, 111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, в редакції станом на час інкримінованих дій, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ;

4) документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки (крім випадку, передбаченого в абзаці четвертому пункту 86 цього Порядку, коли зазначається реєстраційний номер попередньої заяви або подається її копія).

Пункт 111 Порядку визначаю, що державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Відповідно до п.67 Порядку в редакції станом на час інкримінованих дій, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

текст документів має бути написаний розбірливо;

документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи мають відповідати вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Як вбачається, стороною захисту в судовому засіданні надано для дослідження проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10-тьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 2008 року, з відміткою Управління Держземагенства в Обухівському районі від 02.06.2014 та підписом ОСОБА_6 .

Даний доказ був розкритий стороні обвинувачення на стадії досудового розслідування.

Проте, як вбачається з обвинувального акту, слідчим вказано про відсутність висновку про погодження вказаного проекту землеустрою Управлінням Держземагенства в Обухівському районі Київської області.

Проте, як вбачається з наданого проекту, у ньому наявна довідка державної статистичної звітності форми 6-зем, де земельна ділянка рахується, як землі запасу на території Підгірцівської сільської ради (шифр рядка 94), склад угідь земельних ділянок сіножаті; висновок про погодження проекту землеустрою Управлінням земельних ресурсів (орган який на час погодження проекту здійснював такі повноваження) від 11.08.2008, кадастровим планом земельної ділянки площею 0,5139 га, яка передається у власність ОСОБА_8 , опис меж земельної ділянки та розпорядження Обухівської РДА Київської області від 26.11.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10-тьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області» (т.2 а.с.132-166).

Таким чином, суду не надано доказів, які саме положення пунктів 110, 111 Порядку порушила ОСОБА_6 при внесенні відповідних відомостей у Державний земельний кадастр, оскільки суду не надано доказів, які саме невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства були надані, або подання їх у не повному обсязі; суду не надано переконливих доказів, що станом на 13.06.2014 ОСОБА_6 достовірно могла перевірити, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_8 розташовується на земельній ділянці СТ «Геолог-2», оскільки на час розгляду справи не встановлені межі земельної ділянки садового товариства та не присвоєно кадастрового номеру, таких даних у Державному земельному кадастрі не було.

Щодо відсутності даного проекту землеустрою в архіві Головного управління Держгеокадастру у Київській області на стадії досудового розслідування, то сама по собі наявна обставина не може бути підставою для визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України, оскільки суду не надано доказів, що до кола її посадових обов`язків входило відповідальність за належне збереження в архіві проекту землеустрою.

Так, на обґрунтування того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель колективної власності СТ «Геолог-2» стороною обвинувачення у обвинувальному акті вказано, що 05.10.2017 листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області встановлено, що відповідно до програмного забезпечення «Земля», за допомогою якої здійснюється ведення державної статистичної звітності (форма 6-зем), склад та класифікація угідь земельної ділянки, яка відводиться у власність, визначаються на стадії розробки та погодження проекту відведення. Згідно наданої статистичної звітності земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 обліковується за рахунок земельної ділянки, яка обліковується за Садовим товариством «Геолог-2».
Крім того, 06.11.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області проведено перевірку, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 06.11.2017 за №317-ДК/239/АП/09/01-17, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 відповідно до відомостей Національно-кадастрової системи знаходиться в межах земель, які перебувають у власності Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за №6) так відведення вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0043 на користь ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства суперечить п.6 ст.118 Земельного Кодексу України.
Проте, при дослідженні вказаних письмових доказів (т.2 а.с.26-36, т.2 а.с.63-64) встановлено, що у листі від 05.10.2017 Головного управління Держгеокадастру у Київській області не вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 відповідно до відомостей Національно-кадастрової системи знаходиться в межах земель, які перебувають у власності Садового товариства «Геолог-2».
Щодо акту перевірки від 06.11.2017, то суд приймає до уваги, що у ньому вказано про накладення земельних ділянок з кадастровим номером :03:018:0043 та земельної ділянки СТ «Геолог-2» відповідно до відомостей Національно-кадастрової системи» та надано викопіювання з нею, де зазначені орієнтовні розміщення земельної ділянки СТ «Геолог-2».
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що межі земельної ділянки СТ «Геолог-2» не встановлені, кадастровий номер відсутній, в проекті землеустрою наявна довідка форми 6-зем, що дана земельна ділянка не перебуває у власності чи користуванні, наявні інші погодження, а від так наявність лише даного акту не може бути підставою до притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України, оскільки суду не надано доказів, які саме документи проекту землеустрою не відповідали вимогам законодавства, та який саме офіційний документ був наявний, на час вчинення інкримінованого злочину, що міг би підтвердити розташування земельної ділянки СТ «Геолог-2» в заявлених межах та відповідними кадастровими координатами, тобто як ОСОБА_6 могла перевірити вказану обставину станом на 13.06.2014.

Крім того, відповідно до ст.79-1 ЗК України в редакції станом на час інкримінованих дій,формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до абзацу 4 п.2 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» визначено, що у разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

Відповідно до абзацу 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр», у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх

використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке

перенесення.

Як вбачається з проекту землеустрою (т.2 а.с.162) та листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області, 05.05.2010 було сформовано кадастровий номер :03:018:0043 (т.2 а.с.197-198).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, та стороною обвинувачення не спростовано обставину, що кадастровий номер :03:018:0043 було сформовано 05.05.2010, а отже даний кадастровий номер вважається присвоєний, а земельна ділянка - зареєстрована у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, тобто не з 13.06.2014 а 05.05.2010, а 13.06.2014 ОСОБА_6 здійснювала перенесення до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, вказаних відомостей.

Даних, що станом на 05.05.2010 ОСОБА_6 здійснювала дії щодо присвоєння кадастрового номера земельній ділянці суду не надано.

Крім того, сторона обвинувачення в обвинувальному акті вказує, що відповідно до висновків про експертну оцінку земельних ділянок від 10.11.2017 вартість земельних ділянок складає 1103010 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками.

На обґрунтування вказаних обставин стороною обвинувачення надано висновок та звіт про експертну оцінку земельної ділянки №26-11/17 від 10.11.2017 ТОВ «Інститут земельних реформ та раціонального використання», відповідно до якого земельна ділянка кадастровий номер :03:018:0043, площею 5139 кв.м., власником якої є ОСОБА_14 , становить 1103010 грн. Оцінка проведена станом на 10.11.2017 (т.2 а.с.37-60).

Проте, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, 13 червня 2014 року зареєструвала земельну ділянку, яка перебуває на праві постійного користування у Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 6) та надала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ № 014 від 13.06.2014 виданий ОСОБА_8 , кадастровий номер: :03:018:0043.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.11.2014 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:018:0043 її площа становить 0,5139 га.

Суд відкидає вказаний доказ щодо оцінки майна, оскільки експертна оцінка майна проведена станом не на час вчинення інкримінованого злочину.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого злочину з огляду на недоведеність її службової недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто: ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (подія злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, помякшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, заподіяної злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Суд вважає, що доводи сторони захисту ґрунтуються на належних і допустимих доказах, наявних у матеріалах кримінального провадження, такі доводи залишились неспростованими прокурором під час судового розгляду, поряд із тим, доводи сторони обвинувачення частково спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а в іншій частині ґрунтуються на припущеннях.

Аналіз дій та обвинуваченої фактичних обставин, підтверджених наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, не дає достатніх підстав стверджувати про достовірність доводів обвинувачення щодо тверджень і висновків слідчого, покладених в основу обвинувачення, належних і допустимих доказів вчинення обвинуваченою службової недбалості у наданих суду матеріалах немає. За таких обставин, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину суд тлумачить на його користь.

Суд вважає, що належних і допустимих доказів наявності вини обвинуваченої у вчиненні діянь, які б підлягали кваліфікації за ч.2 ст.367 КК України у межах цього кримінального провадженні не здобуто, обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, не узгоджується із зібраними по справі належними і допустимими доказами, тому не може покладатись в основу обвинувального вироку.

Наявність у справі інших доказів, зокрема покази свідка ОСОБА_13 у своїй сукупності також не доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумцій факту.

Враховуючи викладене, твердження слідчого у обвинувальному акті не узгоджуються із фактичними обставинами кримінального провадження, не відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а обвинувачення ґрунтується на припущеннях та є сумнівним.

Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченої, тому відкидає докази обвинувачення.

Враховуючи викладене вище, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України та склад такого злочину недоведеними.

За таких обставин, згідно ч.6 ст.284, п.3 ч.1 ст.373 КПК України ОСОБА_6 підлягає виправданню, оскільки під час судового розгляду не доведено, що в діяннях особи є склад злочину.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Суд вважає, що прокурором не виконано приписів ст.ст. 22, 92, 93 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, збирання доказів, доведення перед судом їх переконливості, тому суд при вирішенні справи враховує загальні засади кримінального провадження щодо змагальності сторін та диспозитивності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи містить це діяння склад кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд вважає, що достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_6 відсутні.

Згідно п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, згідно ч.6 ст.284, п.3 ч.1 ст.373 КПК України обвинувачена підлягає виправданню, оскільки під час судового розгляду не доведено, що в її діянні є склад інкримінованого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. При цьому слід врахувати, що земельна ділянка із кадастровим номером :03:018:0043, визнана речовим доказом постановою слідчого від 20.10.2016, яка на відповідальне зберігання нікому не передавалась. Вжиті заходи забезпечення кримінального провадження слід скасувати в повному обсязі, оскільки достатні правові і фактичні підстави для їх існування відсутні, а розгляд кримінального провадження завершено. Тому слід скасувати арешт земельної ділянки, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 26.10.2017.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню, суд вважає необхідним на підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи в загальному розмірі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України та виправдати її в зв`язку із недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення.

Речові докази: земельну ділянку з кадастровим номером :03:018:0043 - повернути власнику та скасувати накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 20.10.2016, справа №372/2848/16-к арешт на неї.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 989,60 грн. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1