Справа № 388/979/19
Провадження №1-кп/403/100/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2019 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника (адвокат): ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка по кримінальному провадженню за №0000746 від 25 вересня 2019 року за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Івдель Свердловської області Російська Федерація, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовозобов`язаний, судимого: 16 травня 2003 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області по ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим на один рік; 04. червня 2004 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області по ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі три роки дев`ять місяців; 02 червня 2009 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області по ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, у вигляді арешту на шість місяців; 17 травня 2011 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області по ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на чотири роки з конфіскацією майна, що належить на праві власності; 05 березня 2015 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області по ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на чотири роки шість місяців; 01 жовтня 2015 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області по ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на чотири роки шість місяців, 30 березня 2018 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на одинадцять місяців тринадцять днів, не працює, жителя за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт,- В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 23 вересня 2019 року біля 23.30 години на території домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , розбив стікло у віконній рамі та через отвір проник до господарської будівлі (гараж), звідки, таємно, викрав компресор, марки «Grad TooIs 1500 W24L», згідно висновку товарознавчої експертизи за №4454/18-27 від 157 листопада 2018 року, майно, вартістю 2612.70 грн., чим причинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки і вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів підлягає задоволенню. Вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт є необгрунтованим та не підлягає задоволенню. У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав письмову заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження у його відсутність. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та захисник (адвокат) ОСОБА_4 заперечують проти клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів. Вважають, що клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт підлягає задоволенню. Заслухавши учасників судового провадження, судом встановлено наступні обставини. Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів відповідає положенням ст.ст.184,199 КПК України. Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 1 ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ч.4 ст.12 цього Кодексу, є тяжким злочином. Із клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів слідує, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, тобто наявні ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України. Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. У справі ''Ілійков проти Болгарії'' від 26 липня 2001р. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У справі «Плешков проти України» від 10 травня 2011 року Європейський суд з прав людини погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту. У ст.5 Рекомендацій Комітету Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів, судом враховуються наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, не працює, не має тісних соціальних зв`язків, притягувався до кримінальної відповідальності та за обвинувальними вироками суду повторно відбував міру покарання у кримінальній виконавчій установі. Обвинувачений ОСОБА_5 відбував міру кримінального покарання у кримінальній виконавчій установі на підставі обвинувального вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2015 року по ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на чотири роки шість місяців. На підставі судового рішення, 30 березня 2018 року ОСОБА_5 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на одинадцять місяців тринадцять днів. За обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, повторно, який вчинено під час відбування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, у кримінальному провадженні має кримінологічну характеристику, як особа, яка схильна до вчинення нових умисних кримінальних правопорушень. Докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, надають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Встановлені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і при встановлених обставинах, клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.177,178,197,199, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У кримінальному провадженню за №0000746 від 25 вересня року за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів. Відмовити у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , відповідно до ухвали слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 липня 2019 року, обчислювати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,тобто, з 15.00 год. 11 липня 2019 року.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою продовжено на шістдесят днів, тобто, з 15 год. 00 хв. 06 вересня 2019 року включно по 15 год. 00 хв. 04 листопада 2019 року.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою продовжено на шістдесят днів, тобто, з 15 год. 00 хв. 04 листопада 2019 року включно по 15 год. 00 хв. 02 січня 2020 року.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Івдель Свердловської області Російська Федерація, жителя за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто, з 15 год. 00 хв. 02 січня 2020 року включно по 15 год. 00 хв. 01 березня 2020 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області: ОСОБА_1