УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (доручення від 19.09.2018р. № 026-0006017 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві для здійснення захисту особи, свідоцтво № 4196 від 26.10.2010р. про право на заняття адвокатською діяльністю), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, Закарпатської області, громадянина України, без освіти, не одружений, не працює, без постійного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 11.12.2012р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 2) 11.09.2014р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання надійшло 18.09.2018р.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0007581 від 02.07.2018р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного,

В С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0007581 від 02.07.2018р. відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим, останнього разу 11.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.03.2018 звільнений по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не встав, та знов вчинив нове корисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 02.07.2018, близько 18 год. 15 хв., ОСОБА_5 перебуваючи на спуску східного маршу до платформи колій №№ 8,9 Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський за адресою м. Київ, пл. Вокзальна, 1, помітив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_7 , яка спускалась на платформу та ззаду у якої на спині знаходився рюкзак. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 рухаючись позаду потерпілої ОСОБА_7 відкрив руками рюкзак, який остання несла на спині та руками дістав з нього мобільний телефон «Хіаоmі Мах 2», вартість якого становить 10000 гривень, з чохлом вартістю 600 гривень, в середині телефону знаходились сім-карта мобільного оператора «Kyivstar», вартістю 50 гривень та сім-карта мобільного оператора «PLAY», вартістю 70 гривень, а також гаманець, вартість якого становить 700 гривень, в середині якого знаходилися: грошові кошти в сумі 2000 гривень, ЗО польських злотих (що в перерахунку по відношенню до гривні, згідно курсу НБУ станом на 02.07.2018 року становить 211 гривень 50 копійок), банківська карта «Ощадбанку» на ім`я ОСОБА_8 , карта CLUBCARD», банківська карта «Bank Polski» на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , карта поляка на ім`я ОСОБА_9 , карта побуту (польська) на ім`я ОСОБА_9 , карти родини (польські) в кількості 5 шт. на ім`я відповідно: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_7 не становлять. В той час таємні дії ОСОБА_5 було викрито, але він не припинив злочинні дії та почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим, чим відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , завдавши останній матеріальної шкоди в розмірі 13631 гривня 50 копійок.

02.07.2018р. відомості про вказаний злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 186 КК України під № 0007581.

02.07.2018р. о 18.25год. підозрюваного ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.09.2018р. о 19.00 год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки органами досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході судового розгляду клопотання знайшли свого підтвердження доводи прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, тому є обґрунтовані підстави вважати про існування ризику переховування його від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи, що слідчому судді прокурором не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан (не одружений, не працює), наявність у нього постійного місця проживання, а також ту обставину, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування та прокурором не доведено слідчому судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які повинні достатньою мірою забезпечити, у подальшому, належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою,

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії обов`язків визначити до 17.11.2018р. включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1