Справа № 308/6275/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000031 від 01.07.2020 року старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кушниця, Іршавського району, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, неповнолітні діти відсутні, безробітнього, мешканця АДРЕСА_1 ,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 01.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подане клопотання мотивує тим, що громадянин України, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, в червні 2020 року, але не пізніше 01.07.2020, вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою на ім`я « ОСОБА_8 », щодо переміщення з території Чеської Республіки транзитом через територію Угорщини, через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю прекурсору «псевдоефедрин».

Діючи на виконання попередньої злочинної змови, невстановлена досудовим слідством особа на ім`я « ОСОБА_8 », перебуваючи на території Чеської Республіки, отримавши у невстановлений досудовим слідством час та місці, але не пізніше 01.07.2020 в своє розпорядження таблетки медичного препарату «Acatar ACTI-TABS» Pseudoephedrini hydrochloridum + Triprolidini hydrochloridum (60 mg +2,5mg), виробник US Pharmacia Sp.z o.o. в кількості 3368 блістерів по 12 таблеток у кожному блістері (всього 45660 таблеток) та медичного препарату «CIRRUSduo» Cetirizini dihydrochloridum + Pseudoephedrini hydrochloridum 5mg+120mg», виробник Vedim Sp.z o.o 1114 блістерів по 6 таблеток в кожному блістері (всього 6684 таблеток) із вмістом прекурсору «псевдоефедрин», упаковані в заводські блістери по 20 блістерів перемотаних по периметру канцелярськими резинками різних кольорів, з метою приховування їх від митного контролю, розмістив в 5 картонних коробках прямокутної форми в 1 з яких знаходився пральний порошок, після чого вищевказані картонні коробки розмістив у дорожній валізі з синтетичного матеріалу сірого кольору та одну картонну коробку розмістив серед продуктів харчування в сумці з синтетичного матеріалу, червоного кольору, таким чином, що ускладнювало їх виявлення під час митного контролю.

Надалі, невстановлена досудовим слідством особа на ім`я « ОСОБА_8 », 30.06.2020 року, перебуваючи в м. Брно, Чеської Республіки, на виконання попередньої злочинної домовленості з ОСОБА_5 , передав вищевказану дорожню валізу з синтетичного матеріалу сірого кольору та сумку з синтетичного матеріалу, червоного кольору, з вищевказаними прихованими від митного контролю таблетками з діючою речовиною прекурсором «псевдо ефедрин», водію автобусу марки «FORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 громадянину України ОСОБА_9 , якого не поставив до відома про свої злочинні наміри, який виконував рейс Чеська Республіка-Угорщина-Україна, з метою їх переміщення до м. Мукачево, де їх, на виконання попередньої злочинної домовленості і повинен був отримати ОСОБА_5

01.07.2020 року о 09 год. 20 хв. вищезазначений автобус під керуванням ОСОБА_9 прибув в пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці, де під час проходження митного контролю вищезазначена дорожня валіза з синтетичного матеріалу сірого кольору та сумка з синтетичного матеріалу червоного кольору, з прихованим від митного контролю вищезгаданими таблетками з вмістом прекурсору «псевдоефедрин», були виявлені інспекторами митної служби.

Згідно проведеного експрес аналізу встановлено, що до хімічного складу таблеток білого кольору, які були взяті з заводських упаковок (блістерів) медичних препаратів:

CIRRUS duo, виробник Vedim Sp.z o.o;

Acatar ACTI-TABS Pseudoephedrini hydrochloridum + Triprolidini hydrochloridum (60 mg +2,5mg) , виробник tabletki US Pharmacia Sp.z o.o входить прекурсор ПСЕВДОЕФЕДРИН - реактив зафарбувався в світло-коричневий колір (згідно нанесеної на ампулі з реактивом кольорової мітки). Псевдоефедрин є прекурсором, що внесений у Таблицю IV Список N1 Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2000 № 770 (із змінами).

01.07.2020 року в ході проведення спецпідрозділом Управляння СБ України в Закарпатській області оперативно-розшукових заходів, вищезазначені дорожня валіза з синтетичного матеріалу сірого кольору та сумка з синтетичного матеріалу червоного кольору в яких знаходились картонні коробки з прихованими від митного контролю блістерами з вищевказаними таблетками з вмістом прекурсору «псевдоефедрин» були доставлені в заздалегідь обумовлене місце, а саме, автобусну зупинку, розташовану на території паркувального майданчику ТЦ «Сільверленд», за адресою: м. Мукачево, вул. Т. Масарика, 19, куди цього ж дня, на виконання попередньої злочинної домовленості ОСОБА_5 , будучи обізнаним про наявність в зазначених валізі та сумці таблеток із вмістом прекурсору «псевдоефедрин», з`явився з метою їх отримання, однак під час отримання був викритий та затриманий співробітниками спецпідрозділу УСБУ в Закарпатській області.

За таких обставин ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

01.07.2020 о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні даного злочину та поміщений в ІТТ при ГУНП в Закарпатській області.

02.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 Кримінального кодексу України.

Ризики настання обставин з метою недопущення яких необхідно застосувати запобіжний захід у виді взяття під варту: - підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та, або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також на інших осіб з числа співучасників злочину, які на даний час невстановлені; - підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, зокрема речові докази, в тому числі прекурсори, які на даний час можуть зберігатися в інших співучасників злочину; - підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 10 років, з конфіскацією майна, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків, приховуванням, знищенням речей, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також на виїзд за межі України з метою уникнути покарання.

Слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 неодноразово раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, а саме в 1993 році Львівським військовим судом за вчинення, злочину, передбаченого ст. 222 КК України (редакція 1960 року), в 2001 році в місті Празі Чеська Республіка за вчинення розбою, в 2011 році судимий Печерським районним судом м. Києва, за вчинення розбою, тобто злочину, передбаченого ст. 187 КК України, розлучений, безробітній, на утриманні неповнолітні діти відсутні. В матеріалах провадження наявні данні про те, що ОСОБА_5 неодноразово змінював прізвища, ім`я, по-батькові, змінюючи при цьому документи, що посвідчують особу.

Зазначені вище обставини, в своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 , може вчинити дії спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, в тому числі, на виїзд за межі території України, що також обгрунтовує ризик, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та, або суду;

На даний час слідством не встановлено інших учасників вчинення даного злочину, не допитано всіх свідків та вживаються відповідні оперативно-розшукові заходи на встановлення всіх осіб можливо причетних до вчинення даного злочину.

В той же час, у відповідності до повідомлення ВБКОЗ УСБУ в Закарпатській області в ході проведення оперативно-розшукових заходів, попередньо встановлено, що вартість вилучених препаратів «Acatar АСТІ-ТАВС» (45660 таблеток) та «CIRRUSduo» (6684 таблетки) із вмістом прекурсору «псевдоефедрін» на сьогоднішній день, по цінам «чорного ринку», може складати більше 1 (одного) млн. гривень і вищевказані препарати в еквіваленті діючих речовин (алкалоїдів) можуть складати біля 500 смертельних для людини доз, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчинення злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його дії та дії спільників вчинюваного ним злочину посягають на найвищу цінність життя людини, а тому, слідчий просить суд обрати останньому запобіжний захід тримання під вартою без визначення застави.
Слідчий зазначає в клопотанні, що тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює вчинення тиску на інших учасників кримінального провадження, а також унеможливить знищення, приховування речей, документів, які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні, а також виїзд за межі території України.
Застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків зазначених в клопотанні, оскільки в такому випадку підозрюваний матиме можливість впливати на свідків, організаторів та співучасників злочину, покинути територію України та в такий спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.
Слідчий зазначає в клопотанні, що у кримінальному провадженні № 0000031 від 01.07.2020 року зібрано докази, які дають достатні та грунтовні підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі; у зв`язку з недопущення вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування, у подальшому, від органів досудового розслідування; недопущення знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; недопущення незаконного впливу на свідків; недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 без можливості внесення застави.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Прокурор надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти обрання відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Надав пояснення, аналогічні викладених у письмових запереченнях. Просив у задоволенні клопотання відмовити. Доводи прокурора, щодо наявності ризиків вважає їх припущеннями. Зокрема вказав на необгрунтованість підозри , що виключає можливість обрання запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився з доводами захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника підозрюваного, підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Також, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305 КК України за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 305 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 205 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.

Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якого 02 липня 2020 року, йому вручена.Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
Слідчий суддя,виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини,відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбеллі Гартлі проти Сполученого Королівства`від 30серпня 1990 року, п.32, SeriesA,N182)
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвія-ти підозру, яка є підставою для затримання.
Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбчених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказані ризики, на думку слідчого судді, доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують,та міжнародними контактами.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, можуть вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.
Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органів слідства або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, за вчинення інкримінованого злочину можє вдатися до відповідних дій.
На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Співставлення негативних для ОСОБА_5 наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Водночас, на переконання слідчого судді, небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно переконливою.
Водночас, продовжує залишатися реальним ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Існування такого ризику обгрунтовується характером протиправних дій, спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині та наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу.
Встановлений ризик незаконно впливати на свідків, є актуальним до моменту їх допиту в суді при розгляді обвинувального акту по суті.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, то слідчий суддя вважає його обґрунтованим, оскільки підозрюваний перебуваючи на волі під час розгляду справи матиме можливість впливати на свідків. Окрім цього, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків , потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
На даний час існує реальна необхідність допиту свідків проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання слідчого судді, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків.
Тому, на думку слідчого судді, існування ризику можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового слідства та вплив на свідків, які не допитані в ході судового розгляду справи, залишається високим.
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаних злочинів, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.
На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України

Дані про особу ОСОБА_5 : має місце проживання та реєстрації, не працює, розлучений слідчий суддя визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Водночас слідчий суддя вважає, що вік та стан здоров`я ОСОБА_5 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Також, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 був затриманий 01.07.2020 року о 21 год. 30 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаної дати.
Відповідно вимог ст.ст.177, 178, 183, 199 КПК України слідчий суддя враховує передбачені законом обставини та дійшов до висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, враховуються заявлені обвинуваченою стороною ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою.
Оцінюючи в сукупності всі вищевикладені обставини, наявні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України передбачені випадки, коли слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 182 ч. 4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 цієї статті визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України , дані про особу підозрюваного, класифікацію кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застава у передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, отже бачить необхідним визначити заставу у розмірі, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 945 900, 00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави за ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000031 від 01.07.2020 року старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кушниця, Іршавського району, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, неповнолітні діти відсутні, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 15.08.2020 року.
Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою обчислювати з моменту затримання 01.07.2020 року о 21 год. 30 хв.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 945 900,00 грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і оголошено 07.07.2020 року о 15 - 50 год.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1