У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 02.08.2019 року за апеляційною скаргою прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.10.2019 року.

Обвинувачена: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Михайлівка, Новоодеський р-он, Миколаївська обл., громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України.
Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.10.2019 року повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Не погоджується з висновками суду про відсутність конкретного формулювання обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України, оскільки в обвинувальному акті в повній мірі виконано всі вимоги ст.291 КПК України та рішень ЄСПЛ.

Вказує, що у фабулі обвинувачення зазначено повний та послідовний виклад фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, а обвинувачення висувається з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше судима за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст.310 КК України.

Твердить, що наведені фактичні дані в обвинувальному акті, а саме виявлення та вилучення наркотичного засобу канабісу у ході проведеного обшуку в у будинку ОСОБА_6 в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення.

Зазначає, що учасниками судового розгляду у підготовчому судовому засіданні не вказували на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам діючого законодавства.

Зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 310 КК України.
Викладаючи фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, органом досудового розслідування не зазначається про те, що обвинувачена ОСОБА_6 є особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
Вказує, що обвинувачення є неконкретним, а кваліфікація дій обвинуваченої суперечить викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам, що прокурор вважав встановленими. В обвинувальному акті не викладено обставини щодо вчинення обвинуваченою злочину, передбаченого ст. 310 КК України, як про це вказано під час кваліфікації її дій, що відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні .
Судом зазначено, що обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України не відповідає, а викладене у ньому обвинувачення є неконкретним, що є порушенням права на захист особи, що підозрюється у вчиненні конкретного злочину, який має право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення та мати можливість підготуватися до захисту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст.283, ст.291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч.2 ст.291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч.2 ст.291 КПК України.

Із вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як слідує із тексту обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 310 КК України.
Із диспозиції ч.2 ст. 309 КК України вбачається, що кримінальна відповідальність настає за вчинення певних конкретних дій, визначених у ч.1 вказаної статті, в тому числі і особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
Проте, викладаючи фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, органом досудового розслідування не зазначається про те, що обвинувачена ОСОБА_6 є особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
В частині обвинувального акту, в якій викладені фактичні обставини справи, лише зазначено про те, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену у встановлену законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не стала, належних висновків для себе не зробила та повторно вчинила злочин аналогічного характеру.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку відносно того, що кваліфікація дій обвинуваченої суперечить викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам, що прокурор вважав встановленими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту відносно ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.10.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: