Справа № 314/5227/19
Провадження № 1-в/314/1454/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Казинка, Залегощенський район, Орловська область, Російська Федерація, громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.01.2017 року за ч. 2 ст. 190, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31.05.2018 року іспитовий строк скасовано, направлено в місця позбавлення волі строком на 2 роки. Початок строку: 31.05.2018 року, кінець строку: 31.05.2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» надійшло клопотанняпро умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Представник адміністрації колонії у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені.
Засуджений в судовому засіданні клопотання адміністрації колонії підтримав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» з 10.07.2018 року.

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи засуджений ОСОБА_3 характеризується наступним чином, за весь період відбування покарання має лише одне заохочення, а саме 15.07.2019 року, при цьому за 2018 рік заохочень взагалі не має, хоча начебто й працював один місяць у 2018 році та три місяці у 2019 році кочегаром відповідно до довідки про працевлаштування засудженого від 29.10.2019 року.

Крім того, є незрозумілим чи залучався засуджений ОСОБА_3 до робіт згідно ст. 118 КВК України, оскільки в характеристиці містяться розбіжності в його ставленні до вказаних робіт, оскільки зазначено, що він добре ставиться до виконання робіт із благоустрою колонії, але не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Також, до матеріалів клопотання адміністрацією колонії долучено довідку про нарахування та утримання з заробітної плати засудженого ОСОБА_6 , 1985 року народження, за період з 01.10.2017 року по 30.09.2019 року, що ніяким чином не стосується засудженого ОСОБА_3 , початком строку якого є 31.05.2018 року, а не «2017 рік».

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 у зв`язку з чим, у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

16.12.2019