Справа № 588/820/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2020 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої - захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої порушено питання про

застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артемо-Растівка, Тростянецького району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, пенсіонера, раніше не судимого

про застосування примусових заходів медичного характеру
встановив:

Встановлено, що 04.03.2018 року у вечірній час ОСОБА_9 прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_6 до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні літньої кухні протягом невстановленого часу разом вживали алкогольні напої. Після чого, у невстановлений досудовим слідством час в ніч з 04.03.2018 на 05.03.2018 року, ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов до приміщення літньої кухні вказаного домогосподарства, взяв в руки сокиру, яка знаходилася в даному приміщенні, та завдав ОСОБА_11 десять ударів клинком сокири в область голови та один удар в область правого коліна, спричинивши йому тілесні ушкодження несумісні з життям. Після вчиненого ОСОБА_10 пішов спати. В результаті завданих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 12.04.2018 року причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно-мозкова травма, множинні переломи кісток склепіння та основи черепа.

Прокинувшись зранку 05.03.2018 року ОСОБА_10 пішов до домогосподарства сина ОСОБА_12 ОСОБА_13 , та повідомив останньому, що його батько помер у нього вдома.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування ОСОБА_14 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_10 вину визнав повність та пояснив, що потерпілого знав протягом 50 років і з ним товаришував, ніколи не сварився. Оскільки 58 років тому йому на голову впало дерево, лікар прописав йому пігулки, які він повинен був приймати постійно, і дружина ОСОБА_6 за цим слідкувала. Але на момент вчинення злочину його дружина була в лікарні в м. Суми то, можливо, він не вжив ліки. 04.04.2018 року до нього прийшов в гості потерпілий ОСОБА_9 , приніс з собою пляшку горілки 0,25л і запропонував пом`янути його брата. ОСОБА_10 запросив його у літню кухню, приготував закуску. Вони посиділи вдвох, випили горілку і коньяк, який додав ОСОБА_10 , після чого він ( ОСОБА_10 ) пішов у двір поратися по господарству, а потерпілий залишився сидіти у кухні. Під час роботи у дворі обвинуваченому здалося, що хтось забіг у кухню, оскільки на вулиці було ще не темно, він взяв сокирку, не вмикаючи у кухні світло, зайшов до її приміщення, побачив людину, яка встала йому назустріч з простягнутими руками. Сприймаючи це як погрозу своєму життю, ОСОБА_10 вдарив декілька разів по голові особі, яку сприймав як сторонню особу. Після цього поставив сокиру у сарай і пішов спати, пігулки не пив, бо був випивши, а зранку прокинувся і побачив, що на кухні лежить мертвий потерпілий. Він зрозумів, що вбив його і пішов повідомив сина ОСОБА_12 про смерть батька. Останні півроку спиртне він майже не вживає, розуміє події, які відбуваються, але щось в голові у нього сталося і на нього щось находить, голова болить весь час, буває запаморочення і шум в голові, раніше ні на кого не кидався.

Крім того, доповнив, що знає про своє психічне захворювання, згодний на примусові заходи медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні вважав за можливе застосувати примусові заходи медичного характеру ОСОБА_15 .

Потерпіла та її представник в судовому засіданні заперечували проти застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні, посилаючись на неповноту висновку судово-психіатричної експертизи. Потерпіла пояснила, що її батько був кріпкої статури, мав велике господарство, не хворів, на здоров`я не скаржився, вів активний спосіб життя, після вживання спиртного був добродушним. Потерпіла вважала, що ОСОБА_10 свідомо вбив її батька, оскільки в минулому той покинув свою дружину з трьома дітьми, яка була сестрою матері потерпілої, проте агресивної поведінки з боку ОСОБА_6 не спостерігала.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що є співмешканкою ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 товаришував з обвинуваченим майже все життя. 24 роки тому обвинуваченого вдарило деревиною по голові, а потім у нього стався інсульт. З того часу йому прописали пігулки, які вона йому давала весь час, двічі на рік колола уколи. В лікарні перебував на обліку лише у лікаря-терапевта, до психіатра вони не звертались. ОСОБА_10 скаржився на головний біль, став забудькуватий, боявся залишатися один вдома, агресії ні до кого не проявляв, з односельчанами був доброзичливим. 04.04.2018 року вона була в Києві на лікуванні, додому телефонувала кожного дня, ОСОБА_10 весь час питав, коли вона приїде. Вона прохала сусідку доглянути за ОСОБА_17 , а ОСОБА_12 просила не приходити до них в гості, доки вона не повернеться додому, оскільки хвилювалась, що вони почнуть вживати спиртне. Вдома у них була сокира на кухні, якою вона рубала свійських птахів і залишила в кухні біля печі. Про те, що до них додому приїхала поліція, по телефону їй повідомила сусідка.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що померлий є його рідним батьком. Батько все життя товаришував з ОСОБА_17 , не пам`ятає, щоб вони колись сварились, вони один до одного на свята періодично ходили в гості. Знає, що у ОСОБА_6 був інсульт. 05.04.2018 року близько 10 години до нього в хату постукав ОСОБА_10 і сказав, що його батько помер. Він викликав дільничного і зателефонував сестрі. ОСОБА_10 пішов додому. Він разом з дільничним пішов до будинку ОСОБА_19 . Зайшовши до кухні, ОСОБА_18 побачив на полу тіло його батька, який лежав спиною до виходу, голови його та крові він не побачив, лише поряд була темна калюжа. На столі бачив пляшку з горілкою і дві стопки, трохи закуски.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він працює дільничним Тростянецького відділу поліції, 05.03.2018 року о 06.00 годині ранку йому зателефонувала ОСОБА_21 і повідомила, що у їх батько помер у ОСОБА_19 . Під час під`їзду до подвір`я ОСОБА_6 , побачив, що ХУРДИЛО з дружиною виходили з двору. Зайшовши у кухню, звернув увагу на те, що на столі стояли дві стопки, пляшка з прозорою рідиною приблизно 100-150грам, закуска. На полу на лінолеумі лежало тіло чоловіка на правому боці, на голові садна, біля стінки побачив кров. ОСОБА_10 зайшов разом з ним у кухню, від нього відчувався запах спиртного, був пригніченим і холоднокровним, на правій штанині та чоботах обвинуваченого були сліди крові. Спочатку обвинувачений намагався ввести його в оману, на запитання, що трапилось, відповів, що в кухні був хтось третій і він не пам`ятає. Про стан здоров`я ОСОБА_6 свідок нічого не знав, про його агресію йому ніхто не повідомляв. Після того, як дільничний помітив сліди крові на штанях ОСОБА_6 , останній зізнався, що вдарив потерпілого. Обвинувачений спочатку намагався приховати факт вбивства, пояснюючи, що потерпілий впав та вдарився, потім говорив про присутність сторонньої особи і він виходив. На рукоятці та обуху сокири ОСОБА_6 дільничний бачив сліди крові. Разом з тим, свідок пояснив, що якби в той день заїжджали інші люди, йому було б про це відомо. Але жодних слідів присутності інших осіб на території подвір`я та в кухні ОСОБА_6 не було. В будинок він не заходив.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 є особою похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , є ветераном праці, нагороджений орденом «Знак Пошани», характеризується як особа, що користується серед жителів села авторитетом, зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як в побуті, так і в спілкуванні з сусідами, пенсіонер, переніс інсульт. /т.2 а.с.37/

Перевіряючи доводи за клопотанням прокурора, судом досліджені і перевірені письмові докази, а саме:

-протокол обшуку від 05.03.2018 року з фото таблицею по АДРЕСА_2 /т. 1 а.с. 88-116/, санкціонованим ухвалою Тростянецького районного суду від 06.03.2018 року, де в приміщенні кухні були спричинені тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , виявлено та вилучено сокиру зі слідами речовини темно-бурого кольору, фрагмент скатерті зі слідами нашарування речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров, сліди рук;

-протокол затримання ОСОБА_6 від 05.03.2018 року /т. 1а.с. 124-125/;

-протокол обшуку від 07.03.2018 року, під час якого виявлено та вилучено светр світло-синього кольору з плямами речовини темно-бурого кольору; пластикову пляшку об`ємом 2л з прозорою рідиною, куртку темного кольору з плямами речовини темно-бурового кольору, ганчірку з плямами речовини темно-бурого кольору, віник з плямами речовини темно-бурого кольору, шапку чорного кольору (вушанку) зі слів ОСОБА_6 , власником якої є ОСОБА_9 , три порожні скляні пляшки та дві стопки, речовину темно-бурого кольору з калюжі в приміщенні літньої кухні на марлевому тампоні./т. 1 а.с. 139-141/

-постанова слідчого від 07.03.2018 року /т. 1 а.с. 142-143/ про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання;

-протокол огляду ОСОБА_12 від 05.03.2018 року з фототаблицею /т. 1 а.с. 146-152/, у якого виявлені тілесні ушкодження на голові;

-висновок судової дактилоскопічної експертизи від 14.03.2018 року № 19/119/6-1/147е з фото таблицею /т. 1 а.с.157-167/

-висновок експерта від 05.03.2018 року № 23, відповідно до якого у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено /т. 1 а.с.168/

-висновок експерта № 7 від 05.03.2018 року /т. 1 а.с. 169-172/, згідно якого причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно-мозкова травма, множинні переломи кісток склепіння та основи черепа, що є несумісним з життям; При судово-медичній експертизі трупа виявлено тілесні ушкодження; А) 1. В правій тім`яній ділянці вертикально розташована лінійна рана №1 розміром 5,5x0,2 см. Верхній край рани гострий, нижній У-подібний. 2. на відстані 1 см вліво від рани №1мається рана № 2 неправильної прямокутної форми, розміром 3,5x1,2 см. 3 на відстані 0,5 см від рани № 2 в області лоба справа мається рана № 3 трикутної форми, нижній кінець У-подібної форми, розміром 5x2 см. 4. в області лоба справа з переходом на тім`яну рана трикутної форми, нижній кінець рани У-подібний, розміром 6x1,5 см. 5. в області лоба зліва, починаючи від надбрівної дуги, рана невизначеної форми, розміром 4x2 см. У всіх вищезазначених ранах вертикальний розмір переважає над поперечним. 6. в області лоба та лівій скроневій ділянці дві рани. Перша дугоподібної форми, дуга відкрита вгору, розміром 0,8x3 см. Друга по формі наближена до лінійної, косо-горизонтально розташована, розміром 0,5x6,5 см. Всі рани проникають в порожнину черепа. Дифузні крововиливи в м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні в проекції ран. Багатоуламковий перелом луски лобної кістки на всьому протязі та луски скроневих кісток з обох сторін зі зміщенням в порожнину черепа. Множинні лінійні переломи передньої черепної ямки з двох сторін. Дані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і були небезпечними для життя в момент заподіяння. Б) 1. в потиличній ділянці справа лінійна рана, довжиною 5 см. Верхній кінець рани розташований на відстані на відстані 3 см від умовної серединної лінії тіла, нижній кінець рани розташований на відстані 5 см від умовної серединної лінії тіла. Рана розташована на відстані 4 см від зовнішнього потиличного виступу. 2. в потиличній ділянці зліва рана дугоподібної форми, дуга відкрита вправо, верхній край рана У-подібний. Рана розташована косо-вертикально, довжиною 3 см. Нижній кінець рани розташований на відстані 3 см від умовної серединної лінії тіла і на відстані 6 см від зовнішнього потиличного виступу. Рани в порожнину черепа не проникають. 3. синці в окружності обох очей темно-фіолетового кольору. 4. множинні синці по тильній поверхні обох кистей та пальців, більше виражені в області 2-3 пальців з обох сторін. 5. дифузний синець по передній поверхні правого колінного суглобу, розміром 7x8 см, синюшно-фіолетового кольору. 6. по верхньому краю правого надколінника та назовні вертикально розташована рана невизначеної форми, розміром 1,5x1,2 см, не проникає в порожнину суглобу. 7. в області лівого надколінника три садна невизначеної форми, розміром 1,2x1 см, 0,3x0,8 см, 0,2x2 см Садна з підсохлим дном темно-червоного кольору. 8. по зовнішній поверхні проксимальної фаланги 2 пальця правої кисті садно невизначеної форми,з відшаруванням епідермісу по направленню знизу вверх. Дані тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Згідно медико-криміналістичної експертизи морфологічні ознаки, виявлені в пошкодженнях (ранах), характерні для ударної дії рубаючого предмета, який має відносно гостру кромку - лезо, у якого довжник переважає над поперечним січенням, в деяких ушкодженнях з частковим зануренням леза, із зануренням в ушкодження п`яти чи носка, в деяких ушкодженнях ознаки дії п`ятки чи носка не відобразилися. Синці в окружності обох очей утворилися внаслідок стікання крові по підшкірній жировій клітковині з переломів кісток передньої черепної ямки. Синці утворилась внаслідок ударної дії тупих твердих предметів. Садна утворилися внаслідок тиснення та ковзання тупих твердих предметів. Форма та розміри, характерні ознаки та конструктивні особливості предмета, яким завдані синці та садна в цих ушкодженнях не відобразились. Дані тілесні ушкодження утворилися за декілька хвилин до настання смерті, що підтверджується станом ран, станом поверхні саден, кольором синців. Всі тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_9 є зажиттєвими. Рани могли утворитися в результаті нанесення ударів сокирою, а саме її робочою частиною (лезом), що підтверджено даними медико-криміналістичної експертизи.

-висновок експерта № 41 від 02.05.2018 року /т. 1 а.с. 174/, відповідно до якого можливе отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 , які локалізовані в лівій боковій ділянці голови і які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті, при механізмі, продемонстрованому в ході слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6

-висновки судово-медичних (імунологічних) експертиз № 292 від 21.03.2018 року, № 291 від 15.03.2018 року, № 303 від 11.04.2018 року, № 302 від 27.03.2018 року, № 307 від 27.03.2018 року, № 308 від 30.03.2018 року, № 304 від 11.04.2018 року, № 300 від 27.03.2018 року, № 306 від 11.04.2018 року, № 309 від 03.04.2018 року, № 305 від 11.04.2018 року, № 296 від 04.04.2018 року№ 295 від 03.04.2018 року, № 293 від 04.04.2018 року; № 86 від 05.04.2018 року. /а.с.176-244 т.1/

-висновки судово-медичних (цитологічних) експертиз № 86 від 05.04.2018 року, /а.с.247-251 т.1/, № 82 від 05.04.2018 року /т.2 а.с. 3-5/

-висновок судово-медичної (медико-криміналістичної експертизи) з фото таблицею № 135 від 04.05.2018 року /т.2 а.с. 8-12/

-довідки КЗ «Тростянецька центральна районна лікарня» від 07.03.2018 року № 01-14/1342, відповідно до яких ОСОБА_10 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває /т.2 а.с. 30-32/

-протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксування від 05.03.2018 року /т. 2 а.с. 51-55/

Під час звернення до суду з клопотанням про застосування заходів медичного характеру в примусовому порядку щодо ОСОБА_22 прокурор посилався на висновки судово-психіатричного експерта, а саме:

-висновок судово-психіатричного експерта № 149 від 15.03.2018 року /т. 2 а.с. 14-18/, згідно якого на момент вчинення злочину ОСОБА_10 виявляв ознаки органічного розладу особистості внаслідок судинного захворювання головного мозку (гіпертонічна хвороба, ГПМК) з помірним зниженням пам`яті та інтелекту, легкими характерологічними змінами особистості по органічному типу, емоційно-вольовим зниженням, виявляв ознаки короткочасного тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності сутінкового розладу свідомості, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_10 виявляє ознаки органічного розладу особистості внаслідок судинного захворювання головного мозку (гіпертонічна хвороба, ГПМК) з помірним зниженням пам`яті та інтелекту, дегкими характерологічними змінами особистості по органічному типу, емоційно-вольовим зниженням, сутінковий розлад свідомості у анамнезі, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_10 , як особа, яка не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними на час скоєння злочину, примусових заходів медичного характеру не потребує. За своїм психічним станом доцільним є динамічне спостереження психіатра з контролем зі сторони родичів, з одночасним призначенням лікування у невропатолога,

-висновок судово-психіатричного експерта № 85 від 26.04.2018 року /т.2 а.с. 23-26/, відповідно до якого ОСОБА_10 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час органічний розлад особистості складного ґенезу (церебросклероз, наслідки перенесеного ГПМК, гіпертонічна хвороба). В період інкримінованого йому діяння ОСОБА_10 виявляв ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі сутінкового розладу свідомості, який позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Проте, вказані висновки не узгоджуються з висновком судово-психіатричного експерта № 116 від 10.09.2019 року, складеного на виконання ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.02.2019 року, мотиви суду щодо якого приведені нижче.

Статтею 503 КПК України визначено підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Зокрема, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно зі ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 20 КК України визначено, що підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обмежена осудність пов`язана з наявністю у суб`єкта певного психічного розладу, психічної аномалії; внаслідок зазначеного психічного стану особа усвідомлює, але не повною мірою, фактичні ознаки і суспільну небезпечність вчиненого діяння та (або) не повною мірою може керувати ними. Тобто на відміну від неосудної особи, здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними у обмежено осудної особи не виключається; обмежена осудність не виключає осудності як обов`язкової ознаки суб`єкта, отже, не виключає кримінальну відповідальність і покарання за вчинене.

Значення обмеженої осудності полягає в тому, що вона може враховуватись судом при призначенні покарання і відповідно до ч.2 ст.94 КК України є підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст.19 КК України) чи обмежено осудною (ч.1 ст.20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 116 від 10.09.2019 року у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_10 обвинувачується у ніч з 04.03.2018 року на 05.03.2018 року, він виявляв ознаки гострої алкогольної інтоксикації у вигляді простого алкогольного сп`яніння на тлі органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом у зазначений період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_10 виявляє ознаки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з помірним психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи характер та ступінь психічних розладів ОСОБА_6 у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого він обвинувачується, а також у теперішній час, він не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Зауважень з приводу належності та допустимості вказаного доказу - висновку судово-психіатричної експертизи №116 від 10.09.2019 року, до суду не надходило.

За переконанням суду даний висновок експертизи не дає підстав вважати, що ОСОБА_23 на момент вчинення інкримінованого йому діяння знаходився у стані неосудності. Даний висновок експерта вказує, що ОСОБА_23 перебував у стані алкогольного сп`яніння і відповідальність за скоєне у такому стані настає на загальних підставах з урахуванням положень ч. 2 ст. 20 КК України, а кримінальне провадження повинно здійснюватися у загальному порядку з усіма гарантіями, які закон надає стороні захисту.

Встановлені судом суперечності щодо психічного стану ОСОБА_22 вказують на відсутність законних підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування йому примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а тому відповідно до ч. 2 ст. 512 та ч. 5 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закрити кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_22 з поверненням наявних матеріалів кримінального провадження прокурору для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Не спростовані висновки суду показами допитаних в судовому засіданні експертів: лікаря-психіатра Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_24 та лікаря-судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_25 .

Доказів, які спростовували б встановлені у справі обставини та висновки, суду надано не було.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 19, 20, 94 КК України, ст. ст. 502, 512, 513, 515 КПК України, суд

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання прокурора щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - відмовити.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_26