У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.2020 Справа №607/10649/20

провадження 1-кс/607/4736/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , в залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001544 від 23 червня 2020 року, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 червня 2020 року, близько 18 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який перебував на пішохідній дорозі по вул. Транспортній, що в м. Тернопіль, а саме поблизу будинку №1, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 червня 2020 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходячись на пішохідній дорозі по вул. Транспортній, що в м. Тернопіль, а саме поблизу будинку № 1, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, утримуючи в своїй лівій руці ніж, наніс ОСОБА_9 , один удар в ділянку грудей справа, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення правої половини грудної клітки, яке за ступенем тяжкості належить до тяжкого тілесного ушкодження.
24.06.2020року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив задовольнити, вважаючи, що лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є лише припущеннями, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Крім того зауважив, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №393 від 12.09.2019року ОСОБА_4 не може давати звіт своїм діям та керувати ними, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 16.06.2020року до ОСОБА_4 застосовано, за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, а тому просить зобов`язати слідчого призначити судово-медичну та судово-психіатричну експертизи ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На думку слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_9 від 24.06.2020р.; протоколом огляду місця події від 23.06.2020року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.06.2020року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.06.2020року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.06.2020року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.06.2020року; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 25.05.2020року; довідкою КНП «ТУЛ» ТОР № 01-3/983 від 24.06.2020 року про діагноз ОСОБА_9 .
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
Існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у цьому кримінальному провадженні є те, що вказані особи йому відомі, йому відомі їх адреси проживання, тому перебуваючи на волі може незаконно здійснювати на них тиск та погрози, з метою дачі особами неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих показань, а сторона обвинувачення не матиме можливості запобігти цьому та перешкоджати протиправним діям.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення злочину, всіх учасників кримінального правопорушення, встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк є дані про його особу, спосіб учинення ним злочину.
Окрім цього, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 є насильницьким, тому має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлено можливими тяжкими наслідками для життя і здоров`я потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 16.06.2020року до ОСОБА_4 застосовано, за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. З тексту ухвали та згідно резолютивної частини висновку судово-психіатричного експерта №393 від 12 вересня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_4 на період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння страждав розладами психіки і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного генезу, помірно виражений психоорганічний синдром. На період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння не міг давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час страждає розладами психіки і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного генезу, помірно виражений психоорганічний синдром, він не може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
З огляду на зазначене можна прийти до переконання, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого ОСОБА_4 діяння та на теперішній час, він страждає розладами психіки і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного генезу, помірно виражений психоорганічний синдром, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та у судовому процесі.
За правилами ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Враховуючи особливості інкримінованого ОСОБА_4 діяння, характеризуючи особу підозрюваного, зважаючи на ознаки психічного захворювання у формі розладів психіки і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного генезу, помірно виражений психоорганічний синдром, а також застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 16.06.2020року, прихожу до переконання що відносно нього слід застосувати запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Відповідно до ч.3 ст.508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Приймаючи до уваги, що запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу передбачає обмеження особистої свободи, слідчий суддя визначає, що строк такого запобіжного заходу повинен тривати в межах строку досудового розслідування, визначеному положеннями ст. 219 КПК України, а саме протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Беручи до уваги усе вищевикладене, в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід відмовити, оцінюючи, у відповідності з ст. 178 КПК України, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих матеріалів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , репутацію та міцність соціальних зв`язків останнього, дані про нього та його суспільну небезпечність на даний час, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строком до 19.08.2020року, в межах строку досудового розслідування, так як останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, схильний до скоєння нових тяжких кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, відносно останнього вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, про зазначені обставини на момент подання клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий та прокурор мали б знати, встановивши дані про особу підозрюваного і відповідно мала б бути винесена постанова про зміну порядку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 від 23 червня 2020 року щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Клопотання захисника, погоджене з підозрюваним, про обрання запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання, до задоволення не підлягає, виходячи з того, що такий запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, забезпечення належної поведінки підозрюваного і виконання ним своїх обов`язків.
З врахуванням п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 205, 309, 508 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу Комунальне некомерційне підприємство «Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Тернопільської обласної ради, в умовах, що виключають небезпечну поведінку без визначення суми застави.
Строк дії ухвали встановити до 23 год. 59 хв. 19.08.2020 року.
В задоволенні клопотання захисника про обрання підозрюваному запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання відмовити.
Копію ухвали вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1