КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/955/2020 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 186 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2017 відносно ОСОБА_8 , призначивши ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і штрафом в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1360 грн.

Початок строку покарання ОСОБА_8 обраховано з 14 листопада 2019 року.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_8 строк досудового тримання його під вартою з 06 жовтня 2017 року до 18 березня 2018 року та з 20 листопада 2018 року до 13 листопада 2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 12 січня 2020 року.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу призначене ОСОБА_8 за сукупністю вироків виконується самостійно.

Вирішено питання речових доказів, судових витрат та цивільного позову.

Захисником ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на вирок суду подано апеляційну скаргу, розгляд якої призначено на 05 травня 2020 року.

09 січня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав клопотання, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2019 року запобіжний захід щодо відносно ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 12 січня 2020 року.

Отже, наявні підстави для розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні цього питання колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів, особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, приймає при цьому до уваги й обставини, які на даний час не змінились.

Як вбачається з клопотання прокурора, існує ризик того, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, і з цим погоджується колегія суддів.

В контексті практики ЄСПЛ, ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Колегія суддів вважає, що матеріали провадженні містять дані, які доводять існування ризику втечі обвинуваченого ОСОБА_8 а відтак достатньо вмотивованим висновок суду щодо необхідності тримання останнього під вартою, щоб завадити цьому.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу обвинуваченого та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, суд навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а отже підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, колегія суддів вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 331, 350 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 10 березня 2020 року включно, в державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3