Справа № 1-кп/593/189/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"18" грудня 2019 р.
у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

Прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Потерпілого - ОСОБА_6

Захисника (адвоката) - ОСОБА_7

Обвинуваченого - ОСОБА_8

Законного представника

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000141 від 01 липня 2019 року про обвинувачення:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, учня 10-го класу Жуківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, депутатом не обирався, неодруженого, утриманців немає, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - за ч.2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_8 , як водій, 01 липня 2019 року, в порушення вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями від 27.03.2019 року, без наявного посвідчення водія виданого на його ім`я на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також в порушення вимог пунктів 31.4, 31.4.1 (а) (Гальмові системи) ПДР України, перед виїздом на авто дорогу загального користування, не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність мотоцикла «Іж Планета - 5.7-108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав рух вказаним транспортним засобом з наступними технічними несправностями - відсутність елементів конструкції механічного приводу гальмового механізму переднього колеса, а саме важеля та тросу, що в свою чергу призвело до часткової втрати працездатності системи, що не відповідає вимогам п. 31.4.1 (а) (розділ Гальмові системи) ПДР України, які він мав можливість виявити до початку руху транспортного засобу при його щоденному огляді, так і безпосередньо під час керування транспортним засобом. При цьому, вказана несправність виникла до моменту дорожньо-транспортної пригоди, мала вплив на керування транспортним засобом та перебувала в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, нехтуючи вищевказаними вимогами ПДР України, 01 липня 2019 року біля 01 години 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , як водій, грубо порушуючи також вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України перебуваючи в стані легкого алкогольного сп`яніння (0,66 проміле), керував технічно несправним мотоциклом «Іж Планета - 5.7-108» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався на ньому, з одним пасажиром на задньому сидінні, дорогою загального користування по вул. Садова, що с. Волиця, Бережанського району Тернопільської області у напрямку до с. Рогачин, Бережанського району, Тернопільської області.

Під час руху вказаним транспортним засобом, водій ОСОБА_8 під впливом вжитих ним алкогольних напоїв, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пункту 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), а також зневажаючи на вимоги пункту 2.3 (б,д) ПДР України, які зобов`язували його бути уважним та своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, допустив зміну напрямку руху мотоцикла «Іж Планета - 5.7-108» ліворуч та його подальший наїзд на огорожу господарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_1 .

Після з`їзду мотоцикла «Іж Планета - 5.7-108» з проїзної частини дороги на узбіччя та продовжуючи рух по прямій траєкторії відбулось зіткнення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_8 з металевою огорожею господарства вищевказаного громадянина.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла «Іж Планета - 5.7-108», ОСОБА_6 , який на час ДТГІ перебував на задньому місці пасажира мотоцикла, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому діафізу (тіла) правої стегнової кістки в середній третині, які у відповідності до п.2.1.2 і п.2.1.3 (м) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження" (МОЗ України, Київ 1995) належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), пункту 2.3 (а, б, д), 2.9 (а), 12.1, 31.1, 31.4, 31.4.1 (а) (Гальмові системи), 31.4.2 (г) (Рульове керування) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями від 27.03.2019 року, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 01 липня 2019 року внесено відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000141.

03 грудня 2019 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 з однієї сторони, з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення такої угоди, та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_8 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: за ч.2 ст. 286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; із застосуванням ст. 75 та ст. 104 КК України сторони дійшли спільної згоди щодо звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням обвинуваченому мінімального іспитового строку, передбаченого ст. 104 КК України тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, обов`язки: передбачені п.1,2 ч.І, п.2 ч.З ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_8 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 03 грудня 2019 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 у судовому засіданні також просять затвердити дану угоду, розуміють надані їм законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні, згідний на вид й термін покарання, яке визначено в умовах угоди та на звільнення обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, претензій будь-якого змісту до обвинуваченого не заявлено.

Відповідно до правил ст. 468, п.4 ч.4 ст.469 КПК України … укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору свою згоду на укладення ним (прокурором) угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкції ч.2 ст.286 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_8 є неповнолітнім, внаслідок вчинення згаданого кримінального правопорушення також отримав тяжкі травми, виховується без батька, який тривалий час проживає окремо у США, мати обвинуваченого померла у 08 березня 2019 року, виховують обвинуваченого дідусь з бабусею; також судом враховується й повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, його позитивні характеристики за місцем проживання та навчання, думку потерпілого, суд приймає до уваги й те, що згідно досудової доповіді уповноваженого органу пробації - ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Одночасно судом враховується й те, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим є тяжким і у стані алкогольного сп`яніння. Суд із такими умовами угоди погоджується, оскільки вважає, що вказані вище фактичні обставини кримінального правопорушення є достатніми для призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі із застосування ст. 75, ст. 104 КК України можливості звільнення обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням із встановленням мінімального іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, визначених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору, захиснику та законному представнику також відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 03 грудня 2019 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи неповнолітнім та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 01 липня 2019 року, керуючи мотоциклом з одним пасажиром на задньому сидінні потерпілим ОСОБА_6 , рухаючись по вулиці Садова, що в с.Волиця Бережанського району Тернопільської області, порушив правила безпеки дорожнього руху, що призвело до зіткнення вказаного транспортного засобу із металевою огорожею і внаслідок такої ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження і такі його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 грудня 2019 року.

Одночасно слід вирішити питання про долю процесуальних витрат та речових доказів у даному кримінальному провадженні, з врахуванням вимог чинного кримінально-процесуального закону.

Про вжиті заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_9 , укладену 03 грудня 2019 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 01 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 грудня 2019 року покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення:

- судової автотехнічної експертизи №-4.6-404/19 від 14 серпня 2019 року в розмірі 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 коп.

-судової автотехнічної експертизи №4.6-509/19 від 07 жовтня 2019 року в розмірі 1256 ( одна двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп.

Речовий доказ по справі: мотоцикл «Іж Планета 5.7-108», реєстраційний номер 6914 ТЕГ, червоного кольору, 1990 р.в., який зберігається на території штраф-майданчику Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області передати особі, за якою він зареєстрований ОСОБА_11 .
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1