КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПрАТ «Лекхім», про встановлення строку для здійснення процесуальних дій, -

за участі прокурора ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 рокузадоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПрАТ «Лекхім» та зобов`язано процесуального прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 у кримінальному провадженні № 0000135, у п`ятиденний строк прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні № 0000135 від 29.07.2016 в порядку ч. 1 ст. 276 КПК України та/або в порядку ч. 2 ст. 283, ч. 1 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування рішення зазначено, що з урахуванням дати внесення відомостей до ЄРДР (за матеріалами правоохоронних органів), наявності даних щодо спірного патенту на винахід ТОВ «БАЙЕР», відсутності належної реакції на ухвалені судові рішення щодо належного розгляду клопотань органом досудового розслідування, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення процесуального строку органу досудового слідства з метою прийняття відповідних процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій за результатами розгляду клопотань сторони захисту.
В апеляційній скарзі, прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також, звертає увагу на те, що слідчим суддею допущена неповнота судового розгляду. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПрАТ «Лекхім».
Наголошує на тому, що слідчий суддя не мав законного права ухвалювати оскаржуване рішення, а тому вийшов за межі своїх процесуальних повноважень, ухваливши рішення, яке не передбачено КПК України.
В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, посилається на положення КПК України, якими чітко передбачено порядок оскарження недотримання розумних строків у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а саме до прокурора вищого рівня.
Апелянт зазначає, що ч. 4 ст. 399 КПК України надає судді апеляційного суду право відмовити у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
В той же час, прокурор звертає увагу, що постановою Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі № 5-142кс (15) 17 зроблено висновок, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Прокурор зазначає, що своїм рішенням слідчий суддя фактично втрутився в роботу органу досудового розслідування та порушив загальні засади кримінального провадження.
Апелянт вказує, що слідчий суддя обґрунтовує своє рішення тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ведеться тривалий час.
Водночас, прокурор звертає увагу, що слідчим суддею не було з`ясовано причини тривалого досудового розслідування кримінального провадження, зокрема його складність, поведінку учасників кримінального провадження, спосіб здійснення слідчим, прокурором своїх повноважень.
Крім того, як зазначає апелянт, слідчий суддя не витребував та не дослідив матеріали кримінального провадження, не встановив необхідність у проведенні яких слідчих дій перешкоджає закінченню досудового розслідування.
Прокурор також зазначає, що слідчий суддя не повідомив орган прокуратури про час, день та місце розгляду клопотання, при цьому оскаржуваною ухвалою слідчий суддя зобов`язав саме процесуального керівника прийняти рішення по кримінальному провадженню.
Апелянт вказує, що як вбачається із резолютивної частини ухвали, слідчий суддя розглянув та задовольнив клопотання адвоката, при цьому керувався нормами, які регулюють розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність прокурора.
Також прокурор в апеляційній скарзі звертає увагу на строки, які встановив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі та зазначає, що жодна норма КПК України не передбачає повноваження суду встановлювати конкретні строки для здійснення вказаних процесуальних дій.
Більше того, слідчий суддя фактично порушує норму кримінального процесуального кодексу, яка регулює строки досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру.
При цьому, у випадку повідомлення про підозру у визначений слідчим суддею строк, його об`єктивно буде недостатньо для прийняття рішення в порядку ч. 2 ст. 283 або ч. 1 ст. 284 КПК України.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представник ПрАТ «Лекхім», заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів провадження слідчим суддею прийнято рішення за результатами розгляду клопотання представника ПрАТ «Лекхім» про встановлення строку для здійснення процесуальних дій.
Положеннями ст. 309 КПК України визначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженими в апеляційному порядку.
Ухвала слідчого судді, якою встановлений прокурору строк для здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні до цього переліку не входить, відтак окремому оскарженню не підлягає, про що вказано в судовому рішенні.
Проте, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України.
Отже, враховуючи, зазначену Постанову та, що прийняте слідчим суддею рішення не передбачено положеннями статті 309 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає розгляду судом апеляційної інстанції.
Відповідно до матеріалів провадження за клопотанням, до ЄРДР внесені відомості про порушення ПрАТ «Лекхім» патентного права на винахід компанії «Байєр фарма АГ» з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 177 КК України.
Дані про повідомлення особі про підозру, або про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження в Реєстрі відсутні.
В той же час адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПрАТ «Лекхім» подав до суду клопотання в порядку ч. 6 ст. 28 КПК України про становлення строку для здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000135.
За приписами цієї норми закону, крім підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право звернутися до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладають обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремої процесуальної дії) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені кримінальним процесуальним законом.
Отже, вирішення питань в порядку ч. 6 ст. 28 КПК України відноситься до компетенції слідчого судді, який, розглядаючи подане клопотання повинен з`ясувати: чи обмежуються здійсненням досудового розслідування права чи законні інтереси особи, яка звернулася з таким клопотанням, чи визначені кримінальним процесуальним законом строки здійснення кримінального провадження або окремої процесуальної дії, та чи містить клопотання доводи про необхідність проведення досудового розслідування в більш короткі строки аніж ті, які визначені законом.
Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя, який наділений правом судового контролю за здійсненням досудового розслідування, при вирішенні питання в порядку ч. 6 ст. 28 КПК України, повинен був дослідити матеріали кримінального провадження № 0000135 для з`ясування того, чи проводиться досудове розслідування стосовно юридичної особи, як про це заявляє представник ПрАТ «Лекхім», чи повідомлено особі про підозру, чи зупинялось досудове розслідування, які процесуальні дії виконані, і які не виконані у визначений законом строк та заслухати пояснення процесуального керівника з цих питань.
Натомість, цих вимог закону слідчий суддя в повній мірі не дотримався, та постановив передчасну ухвалу про задоволення клопотання представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПрАТ «Лекхім» та зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 у кримінальному провадженні № 0000135 прийняти рішення в порядку ч. 1 ст. 276 КПК України, тобто повідомити особі про підозру, та/або в порядку ч. 2 ст. 283, ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, чи про застосування до особи примусових заходів медичного характеру, чи з обвинувальним актом, або закрити кримінальне провадження, встановивши прокурору для прийняття такого рішення термін п`ять днів.
Прийняте рішення ґрунтувалось лише на підставі пояснень представника ПрАТ «Лекхім» та доданих до клопотання документів, які в більшості своїй не завірені належним чином, тобто не мають статусу документа, та невідомо, чи є вони матеріалами кримінального провадження № 0000135.
Отже, слідчим суддею допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, яке вплинуло на законність прийнятого ним рішення.
Крім того, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя обґрунтовуючи прийняте ним рішення, одночасно посилався як на ч. 1 ст. 28, ст. 113, ст. 114 КПК України так і на ч. 6 ст. 28 КПК України, які є різними за правовою природою.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.
Ці загальні положення визначення розумного строку трансформувалися в ст. 114 КПК України, відповідно до ч. 1 якої для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки в межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження, а за приписами ч. 2 даної норми закону, будь які строки мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Таким чином, розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень та обмежені лише граничним строком, передбаченим кримінальним процесуальним законом.
Водночас, як слушно зазначив у своєму рішенні слідчий суддя, ст. 28 КПК України містить спеціальну норму - ч. 6, за якою зазначені в ній суб`єкти мають право на звернення, зокрема до слідчого судді, з клопотанням в якому викладають обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремої процесуальної дії) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Отже, за приписами вказаної норми закону слідчий суддя в межах судового контролю за досудовим розслідуванням може встановити менший строк здійснення кримінального провадження, чи вчинення певної процесуальної дії в більш короткий проміжок часу, ніж той, який передбачений законом, за умови наявності обставин для цього.
Таке правозастосування слідчим суддею наведених норм кримінального процесуального закону в сукупності з вищевказаними істотними порушеннями КПК позбавляє можливості суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, як то передбачено п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя, приймаючи рішення за результатом розгляду клопотання керувався ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України. Зазначені норми закону розміщені в Главі 26 КПК України "Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування", тобто жодним чином не регулюють вирішення того питання, яке поставлене перед слідчим суддею представником ПрАТ «Лекхім».
Керуючись ст.ст. 9, 28, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПрАТ «Лекхім» та зобов`язано процесуального прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 у кримінальному провадженні № 0000135, у п`ятиденний строк прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні № 0000135 від 29.07.2016 в порядку ч. 1 ст. 276 КПК України та/або в порядку ч. 2 ст. 283, ч. 1 ст. 284 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд слідчим суддею в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4