Справа № 525/1113/19
Провадження № 1-кп/525/14/2020

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 03.07.2019 року за №0000194 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жекекольський Октябрського району Тургайської області Республіка Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1)08.05.2013 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт; знятий з обліку в КВІ 23.10.2013 року по відбуттю строку покарання у виді громадських робіт;

2)05.08.2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

3)03.04.2015 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 22.01.2016 року зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 03.04.2015 року по 06.05.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнений 16 липня 2018 року згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 06.07.2018 року умовно достроково, невідбута частина покарання становить 8 місяців 24 дні;

4)18.09.2019 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
5) 11.01.2020 року Миргородським міськрайонним
судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185
КК України, згідно ч.1 ст.70 КК України до 3
років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4
ст.70 КК України призначено остаточне покарання у
виді 3 років 3 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

30 березня 2019 року близько 22 години обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до нежитлового домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, таємно, протиправно, через вікно проник до будинку, звідки зі столу у кімнаті викрав: розетку марки «VIKO Carmen 2K+3» вартістю, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України №1347 від 26.07.2019 року 45 гривень 58 копійок; дві розетки марки «m makel» вартістю, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України №1379 від 31.07.2019 року 178 гривень 18 копійок; дві розподільчі коробки вартістю, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України №1377 від 31.07.2019 року 19 гривень 30 копійок; вимикач марки «VIKO» вартістю, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України №1378 від 31.07.2019 року - 44 гривні 27 копійок; 4 вимикачі марки «m makel» вартістю, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України №1387 від 06.08.2019 року 367 гривень 96 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 655 гривень 29 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при зазначених вище обставинах визнав повністю і суду пояснив, що він дійсно близько 22 год. 30.03.2019 року в с. Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області вчинив крадіжку з домоволодіння ОСОБА_6 за обставин, які вказані в обвинувальному акті. З кількістю та вартістю викраденого згідний. Вказав, проник в будинок через вікно. Просив суворо не карати та врахувати наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин; також вказав, що в місцях позбавлення волі він перебуває з 18.09.2019 року.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого, відповідно, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.
Суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно та поєднаними з проникненням до житла, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) і його протиправні дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України суд не вбачає.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Отже, виходячи з викладеного,при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд враховує вищевикладені положення ст.61 Конституції України, практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, а також відповідно до ст.65 КК України тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України є умисним тяжким, обстановку та обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), наслідки, що настали, вартість викраденого майна, те, що викрадені у потерпілого речі вилучені, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, визнаний здоровим, його сімейний та майновий стан, і з урахуванням сукупності цих обставин, а також відомостей досудової доповіді органу пробації про обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке повинно бути реальним, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. З огляду на юридичну суть та зміст положень ст.ст.50,65 КК України, суд також вважає, що захід примусу відносно ОСОБА_4 внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить його додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.
Враховуючи, що в даний час ОСОБА_4 засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2020 року за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України із застосування ч.ч.1,4 ст.70 КК України (враховуючи вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.09.2019 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці позбавлення волі, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України.

З урахуванням обставин справи та того, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2020 року вже засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці (даний вирок суду набрав законної сили 11.02.2020 року), а злочин по даній справі вчинений ОСОБА_4 до постановлення вищевказаного вироку, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 належить призначити за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст.70 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 в ході досудового розслідування запобіжний захід не обирався. З урахуванням вищевикладеного, того, що в даний час ОСОБА_4 засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2020 року до реальної міри покарання, по даному вироку суду строк відбування покарання ОСОБА_4 постановлено рахувати з 18.09.2019 року, з метою належного виконання вироку по даному кримінальному провадженню, в межах якого постановлюється цей вирок щодо ОСОБА_4 та того, що він повинен відбувати покарання реально, з метою забезпечення виконання вироку є необхідним до набрання цим вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

По даному кримінальному провадженню є процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз становить 3140 гривень 20 копійок, які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі: розетка марки «VIKO» білого кольору, дві розетки марки «m makel» білого кольору, чотири вимикачі марки «m makel» білого кольору, вимикач марки «VIKO» білого кольору, дві розподільчі коробки білого кольору, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - належить залишити у власності ОСОБА_6 ; оптичний носій інформації DVD-R диск, який приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000194 належить залишити в матеріалів даного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2020 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяця позбавлення волі.

До вступу цього вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 покарання, що відбуте за попереднім вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2020 року, за період з 18.09.2019 року по 16.04.2020 року включно.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3140 гривень 20 копійок.

Речові докази: розетка марки «VIKO» білого кольору, дві розетки марки «m makel» білого кольору, чотири вимикачі марки «m makel» білого кольору, вимикач марки «VIKO» білого кольору, дві розподільчі коробки білого кольору - залишити у власності ОСОБА_6 ; оптичний носій інформації DVD-R диск, який приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000194 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1