пр. № 1-кп/759/486/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007707 від 31.10.2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з вищою освітою, який перебуває у незареєстрованому шлюбі, дітей не має, офіційно не працює, раніше судимий: вироком Солом`янського районного суду міста Києві від 11.03.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, який змінений ухвалою Апеляційного суду міста Києві від 12.12.2013 року в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.06.2014 року з місць позбавлення волі на підставі ст. 7 закону України «Про амністію», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 31 жовтня 2019 року, приблизно о 00:30 годин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, з корисливих мотивів, з метою обернення майна на свою користь та покращення свого матеріального становища, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , та за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, відімкнув замок вхідних дверей. Після чого ОСОБА_3 проник в приміщення магазину, де забрав гроші в сумі 270 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_5 ». У подальшому, вийшов з приміщення зазначеного магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції охорони, які прибули за вказаною адресою у зв`язку із спрацюванням сигналізації, яка встановлена в даному магазині, з наявним при ньому чужим майном, яке належить ФОП « ОСОБА_5 ». та яке він намагався повторно таємно викрасти.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Суду показав, що 30 жовтня 2019 року пізно вночі він відчинив за допомогою залізної скріпки замок до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходився по АДРЕСА_2 . Після чого зайшов до магазину та взяв 270 грн. Приблизно через хвилину після цього приїхали працівники поліції, які його затримали. Викрадені гроші він повернув.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, конкретні обставини справи, а саме те, що предметом викрадення є невелика сума у розмірі 270 грн., яка була повернута потерпілій стороні, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, має на утриманні стареньку матір, перебуває у незареєстрованому шлюбі, дітей не має, але у цивільній дружині є неповнолітня дитина, працює неофіційно комірником в пекарні, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд відповідно до ст. 65, 68 КК України вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у межах санкції статті, за якою він обвинувачується, а саме у виді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно досудової доповіді органу з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає додатково покласти на останнього обов`язок не виїжджати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, враховуючи думку представника потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, думку прокурора та органу пробації про доцільність звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, оскільки з урахуванням тяжкості злочину, суд вважає, що контроль за виправленням обвинуваченого з боку органу пробації є необхідним.

До ОСОБА_3 01 листопада 2019 року застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився. На даний час суд вважає, що не має необхідності у обранні запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки останній виконував покладені на нього положеннями КПК України обов`язки.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у зв`язку із чим з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № 17-2/1017 від 19 листопада 2019 року у розмірі 2198,14 грн., та витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № 17-2/1025 від 12 листопада 2019 року у розмірі 1256,08 грн., а всього необхідно стягнути 3454,22 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: грошові кошти у сумі 270 гривень, які були передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ФОП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 , необхідно залишити потерпілому за належністю; циліндричний механізм замка, ключ до нього та первинну упаковку, які передані згідно квитанції № 162 на відповідальне зберігання до кімнати схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, необхідно повернути потерпілому ФОП « ОСОБА_5 »; одну пару рукавичок, які передані згідно квитанції б/н на відповідальне зберігання до кімнати схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, необхідно знищити.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням судово-трасологічної експертизи № 17-2/1017 від 19 листопада 2019 року у розмірі 2198,14 грн., та витрати з проведення судово-трасологічної експертизи № 17-2/1025 від 12 листопада 2019 року у розмірі 1250,08 грн., а всього стягнути 3454,22 грн.

Речові докази: грошові кошти у сумі 270 гривень, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ФОП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 , залишити потерпілому ФОП « ОСОБА_5 »; циліндричний механізм замка, ключ до нього та первинну упаковку, які передані згідно квитанції № 162 на відповідальне зберігання до кімнати схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, повернути потерпілому ФОП « ОСОБА_5 »; одну пару рукавичок, які передані згідно квитанції б/н на відповідальне зберігання до кімнати схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1