Справа № 638/8533/18
Провадження № 1-кп/638/505/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
20.12.2019 ОСОБА_5 , заставодавець, через канцелярію суду подала клопотання, в якому просить повернути їй суму застави в розмірі 264300 грн., які були внесені заставодавцем на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області відповідно до квитанції №0.0. 950861607.1 від 27.01.2018.
В обгрунтування клопотання вказала, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2018 (справа №640/1198/18, провадження №1-кс/640/790/18) до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід в вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 264300 грн. до спливу терміну тримання під вартою, та покладено на ОСОБА_4 певні обов`язки.
27.01.2018 заявник, яка є дружиною обвинуваченого, добровільно, на строк лише 2 місяці, внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області заставу в розмірі 264300 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 (справа №640/1198/18, провадження №1-кс/640/4100/18) ОСОБА_4 продовжений строк дії покладених на нього обов`язків, що визначені в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2018 в межах строку досудового розслідування, на строк 33 дні, тобто до 25.05.2018.
Заявник вважає, що оскільки строк тримання під вартою не продовжувався, дія запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та покладених на нього обов`язків відносно ОСОБА_4 закінчилась 25.05.2018.
ОСОБА_5 вказує, що всі запобіжні заходи, які визначені законом, обираються на строк, визначений ухвалою, але не більше 60 днів.
Посилаючись на положення ст.ст. 176, 202 КПК України, ОСОБА_5 зазначає, що запобіжний захід діє доти, доки діє ухвала і діє строк, який визначений в ній. Із спливом строку дії ухвали, припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою. Застава забезпечує виконання обов`язків, які покладені на особу, а закінчення обов`язків призводить до закінчення строку перебування застави на рахунку в бюджеті. Застава фактично не забезпечує нічого і продовження знаходження її на рахунках держказначейства України є суто безвідсотковим депозитом фізичної особи в бюджет України.
Посилаючись на положення ст.ст. 182, 195-197, 203 КПК України, ОСОБА_5 вказує, що застава забезпечує лише покладені відповідні обов`язки. Обов`язки покладаються лише ухвалою суду. Загальний обов`язок виконання вимог слідчого/прокурора, який начебто продовжує забезпечуватись заставою, після спливу покладених ухвалою обов`язків, не полягає в покладенні на особу даного обов`язку. Загальний обов`язок виконання вимог полягає в виникненні обов`язку в зв`язку з набуттям особою певного статусу.
Заявник вважає, що на неї, як на заставодавця не може розповсюджуватися дія ухвали чи закону після спливу строку обов`язків. Також вважає, що на неї, як на заставодавця не може розповсюджуватись покладений обов`язок продовжувати зберігати на депозитних рахунках держбюджету свої кошти для забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим загального обов`язку, який не покладений ухвалою.
Заявник вважає, що викладене переконливо свідчить про необхідність негайного поновлення прав заставодавця, порушення яких полягає в зволіканні з поверненням застави.
ОСОБА_5 зазначає, що з клопотанням про продовження дії застави до слідчого судді ніхто не звертався; запобіжний захід продовжений не був; за час дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судці не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, в зв`язку з чим, вважає заявник, на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. ОСОБА_5 вказує, що необхідності залишення застави задля забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки такі вимоги не були заявлені, матеріальної шкоди від інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не встановлено.
Окрім того, зазначає заявник, гроші в вигляді застави, які вона внесла тимчасово на 2 місяці, були нею позичені на певний строк у іншої особи, в зв`язку з чим вона вимушена на протязі майже 2 років виплачувати за цим займом певні грошові виплати (проценти), що є її матеріальними та моральними збитками.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_5 вважає, що сума застави в розмірі 264300 грн. підлягає поверненню заставодавцю.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання про повернення застави, посилаючись на те, що його дружина не повинна страждати через порушення її прав. Також вказав, що в Європейському суді з прав людини перебуває справа щодо порушення його прав. В зв`язку з викладеним просив повернути заставу заставодавцю.
Прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_5 заперечував, посилаючись на те, що аналогічні клопотання заявлялись під час розгляду справи неодноразово, в їх задоволенні судом було відмовлено, рішення суду з цього питання ніким не оскаржувались.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
З ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2018 вбачається, що до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід в вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» з визначенням суми застави в розмірі 264300 грн.
27.01.2018 ОСОБА_5 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області заставу в зазначеному розмірі 264300 грн. У зв`язку з чим ОСОБА_4 було звільнено з-під варти з зобов`язанням виконувати встановлені слідчим суддею обмеження. В подальшому термін дії покладених обов`язківмежень продовжений не був, і вони припинили свою дію.
При цьому запобіжний захід у вигляді застави не скасований і не змінений.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків, під умовою звернення внесених коштів в доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому, жодною правовою нормою строк дії застави до розгляду кримінальної справи по суті не обмежений і продовження цього терміну закон не вимагає.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України 7. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином на теперішній час дія запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 не припинилась, жодним терміном вона не обмежена, тому підстави для повернення її заставодавцю відсутні.

Призначена ОСОБА_4 застава слугує запорукою виконання покладених на нього обов`язків, зокрема встановленого законом - п. 1 . 7 ст. 42 КПК України обов`язку прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб, який діє увесь час розгляду справи.
Тому суд вважає, що саме встановлена відносно обвинуваченого застава забезпечує його належну процесуальну поведінку, оскільки внесення застави передбачало не лише звільнення його з-під варти, а також запобігання встановлених соідчим суддею ризиків.
Враховуючи викладене суд відмовляє в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 177, 182, 201, 290, 303, 304, 349, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення застави відмовити.
Повний текст ухвали оголосити 24.01.2020, о 10:30 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: