Єдиний унікальний номер: 343/1594/19
Номер провадження: 1-кс/0343/3/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2020 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого СВ Долинського ВП Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 12.12.2019,

встановив:

адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України звернувся до Долинського районного суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого СВ Долинського ВП ОСОБА_7 від 12.12.2019 про відмову в допиті потерпілої ОСОБА_8 та зобов`язати старшого слідчого СВ Долинського ВП Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 або іншого слідчого, який буде розслідувати дане кримінальне провадження, допитати в його, та підозрюваного ОСОБА_5 присутності потерпілу ОСОБА_8 з фіксуванням на відеозапис з виготовленням протоколу допиту у відповідності з вимогами ст. 104 КПК України.

Скарга мотивована тим, що слідчим 31.07.2019 вручено повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. За фабулою підозри, підзахисний ОСОБА_5 , 30.07.2019, близько 07 годин 50 хв., знаходячись біля приміщення ДВС, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебуває у потерпілої ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами та іншим цінним майном, шляхом нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи умисно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, завчасно спланував свої дії, дочекався моменту, коли ОСОБА_8 зайде в приміщення ДВС, а в подальшому до свого кабінету, а саме канцелярії, яка є загальнодоступною для відвідувачів, зайшов слідом за нею. У подальшому зачинив за собою двері кабінету, дістав з правої кишені кухонний ніж, який заздалегідь приніс з собою, та погрожував ним ОСОБА_8 застосувати насильство з метою заволодіти її грошовими коштами та ювелірними виробами. ОСОБА_8 , реально оцінюючи обстановку, що склалася та серйозність погроз, вказані погрози сприйняла як реальні, почала кричати. На її крик про допомогу до кабінету зайшли працівники ДВС Кузів Ростислав та ОСОБА_9 , побачивши яких ОСОБА_5 , покинув приміщення ДВС та скрився в невідомому напрямку. Вважає, що кваліфікація слідчим діяння за фабулою як закінчений злочин ч. 1 ст. 187 КК України, є неправильною, та незаконною, оскільки жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , не завдано, наміру передавати будь-які кошти чи цінності ОСОБА_5 вона не мала, наявність ножа у ОСОБА_5 не доведено жодними доказами. Поведінка ОСОБА_5 не була агресивною ні до того як ОСОБА_8 почала кричати, ні після того, жодних дій на застосування насильства чи на заволодіння майном чи його відшуковування, ОСОБА_5 не здійснював, що підтвердила при допиті і потерпіла, і свідки. Переконаний, що сторона захисту встановлює значні розбіжності між фабулою підозри, даними показами свідків, показами самої потерпілої та інших матеріалів справи. Крім того, відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 146 від 06.11.2019 встановлено, що ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно - вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_5 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно - вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Однак, не зважаючи на викладене, підозра ОСОБА_5 прокурором не змінена, хоча з постанови від 22.11.2019 вбачається, що прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_10 змінено порядок досудового розслідування згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Незважаючи на це, в клопотанні від 28.11.2019 про обрання особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та в зв`язку з цим вказувала про умисел на вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини в зв`язку з неправильною на думку захисту кваліфікацією діяння ОСОБА_5 , змусило сторону захисту 11.12.2019 звертатись до слідчого з клопотанням про допит в присутності сторони захисту потерпілої ОСОБА_8 . Проте постановою від 12.12.2019 слідчим у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, посилаючись в тому числі на те, що ОСОБА_5 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій. Вказану постанову слідчого вважає незаконною, такою що підлягає до скасування.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 заявлену скаргу підтримали та просили задоволити з підстав, викладених в скарзі.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заявленої скарги.

Старший слідчий СВ Долинського ВП Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. Відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги у відсутності слідчого, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Частиною 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчі (розшукові) дії та порядок їх проведення зазначені в главі 20 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З аналізу положень норм ст.ст. 9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим.

Як вбачається з матеріалів скарги 11.12.2019 адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до старшого слідчого СВ Долинського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 із клопотанням про допит в його присутності та в присутності підозрюваного ОСОБА_5 потерпілу ОСОБА_8 , мотивуючи це тим, що покази потерпілої ОСОБА_8 та підзахисного ОСОБА_5 , містять суттєві розбіжності.

Згідно постанови старшого слідчого СВ Долинського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 12.12.2019 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , відмовлено, так як в матеріалах КП №000023 розбіжності в показаннях потерпілої ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 відсутні, оскільки ОСОБА_5 під час свого допиту в якості підозрюваного 31.07.2019 у присутності захисника ОСОБА_12 , згідно ст.63 Конституції України від дачі будь-яких показань відмовився та на даний момент жодних інших показань не давав.

Виходячи з вищевикладеного, постанова старшого слідчого СВ Долинського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 12.12.2019 у відмовленні задоволенні клопотання не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, а відповідно вбачається необхідність у зобов`язанні слідчого провести певні слідчі дії, зазначені в клопотанні скаржника.

Також слід зазначити, що частиною 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Зважаючи на встановлене, вважаю, що при вказаних обставинах скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307,309,372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання захисту про допит потерпілої- задовольнити.

Зобов"язати старшого слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_13 або іншого слідчого, який буде розслідувати кримінальне провадження №000023 від 30.07.2019 за ч. 1 ст. 187 КК України провести слідчі дії, а саме допитати в присутності адвоката ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілу ОСОБА_8 з фіксуванням на відеозапис із виготовленням протоколу допиту у відповідності з вимогами ст. 104 КПК України.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1