Справа № 461/970/20
Провадження № 1-кп/461/349/20
17.02.2020 року м.Львів
Галицькийрайонний суд м. Львова
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. Покликається на те, що заявлені при обранні 21.11.2019 та продовженні 16.01.2020 слідчим суддею, запобіжного заходу ОСОБА_4 ризики не зменшилися. Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, оскільки об`єктивно будуть існувати можливості для впливу обвинуваченим на потерпілих та свідків, а також будуть існувати можливості для переховування від суду, та ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки він неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів в тому числі злочинів проти власності, а саме грабежів, не має міцних соціальних зав`язків, зареєстрований та проживає у Донецькій області, м.Бахмут, тому лише обрання (продовження) стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить клопотання задоволити.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою заперечив. Просив суд обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою. Крім цього, подав заяву, в якій просив проводити підготовче судове засідання та розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою у відсутності його захисника ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_4 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 заявлене клопотання відніс на розсуд суду.
Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників справи щодо поданого клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодні збільш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.186 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих.
При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, за вчинення майнових злочинів, в тому числі злочинів проти власності, зареєстрований та проживає у Донецькій області, немає законних джерел заробітку, неодружений, тобто у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки.
Прокурор довів, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.186 КК України, тобто у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднаному з проникненням у житло та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я у момент заподіяння. Перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Тому жодний із збільш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.
Сукупність вище перелічених ризиків є вагомою та не може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою. Дані ризики на даний час не змінилися.
З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченого, обставини вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушень, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жодний із збільш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , 23.06.1987 строк тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, на 60 діб, тобто до 16.04.2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1