Справа № 646/753/20
№ провадження 1-кп/646/570/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2020 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої- ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 12.01.2020 відносно обвинуваченої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жовтневе, Бєлгородського району, Бєлгородської області, Російської Федерації, українки, громадянки України, заміжньої, працюючої за договором пакувальницею, з середньою освітою, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2020, приблизно о 15:40, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кафе, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 12, діючи з корисливих мотивів та з корисливою метою, маючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій стороні та бажаючи їх настання, вважаючи що за її діями ніхто не спостерігає, зі столу, розташованому у вказаному приміщенні таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А ЗО (SM-A305F)», вартістю - 3420,00 гривень, який належить ОСОБА_6 , після чого покинула місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла останній майнової шкоди на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто- таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) , а саме, що 11.01.2020, приблизно о 15:30, перебуваючи в кафе, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 12, вважаючи що за її діями ніхто не спостерігає, зі столу, викрала мобільний телефон, після чого покинула місце події та здійснила його продаж.
Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює за договором пакувальницею, заміжня, має середню освіту, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 від 22.04.2020 року, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середня та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становити небезпеку для суспільства.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої- щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, думку сторони обвинувачення, яку підтримала обвинувачена та потерпіла, суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75 КК України та поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, буде достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередженням вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченої.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 6/63СЕ-19 від 20.01.2020 року в розмірі 471,03 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1