Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-в/641/154/2020 Справа №641/2420/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
інспектора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
секретаря - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення,-
ВСТАНОВИВ:
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування свого клопотання засуджена ОСОБА_5 посилається на те, що відбуває покарання за вчинений злочин, у якому свою провину визнала та щиро розкаялась, відбуває покарання у ДУ «Качанівська ВК (№ 54)», де характеризується позитивно за весь час відбування покарання та працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати, відвідує програми виховного характеру, приймає участь у самодіяльності. Зазначила, що відбула 2/3 строку покарання, тому просила застосувати умовно-дострокове звільнення.
Представник ДУ «Качанівська ВК (№ 54)» заперечувала проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особи, яка не довела свого виправлення, вказала, що засуджена стає на шлях виправлення, тому клопотання заявлене передчасно.
Захисник засудженої-адвокат ОСОБА_4 , підтримав подане клопотання, подане його підзахисною та просив його задовольнити.
Засуджена подання про умовно-дострокове звільнення підтримала, просила задовольнити. Крім того, вказала, що за час відбування покарання заохочувалась адміністрацією колонії, стягнень не має. Має батька та бабусю з якими здійснює переписку, спілкується.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , при цьому зазначив, що засуджена виправною установою характеризується неоднозначно, як задовільно, так і посередньо. Згідно протоколу № 14 засідання атестаційної комісії ДУ «Качанівська ВК (№54)» від 27.03.2020 року, ОСОБА_5 стає на шлях виправлення. Підстав та відомостей, що ставлять під сумнів такі висновки атестаційної комісії, створеної адміністрацією установи, де засуджена відбуває покарання немає, оскільки лише адміністрація цієї установи систематично та безпосередньо спостерігає за процесом перевиховання засудженої.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів Особової справи, ОСОБА_5 , засуджена 06.09.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.ч. 1,2 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14.04.2017 року та остаточно призначити покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 04.12.2017 року вважати застосованою ч. 4 ст. 70 КК України. Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 09.10.2018 року про роз`яснення вироку: на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення з 15.03.2017 року по 04.12.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».
Початок строку 15.03.2017 року, кінець строку 27.01.2022 року. Станом на 09.04.2020 року відбута частина строку складає 03 роки 09 місяців 12 днів, не відбута частина строку 01 рік 09 місяців 18 днів.
Відповідно до характеристики державної установи «Качанівської виправної колонії № 54» від 02.04.2020 року, ОСОБА_5 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.03.2017 року. Під час перебування в «Полтавській установі покарання (№ 23)» вимог режиму тримання не допускала, характеризується задовільно. Стягнень та заохочень не мала. До праці не залучалась. З 28.12.2017 року відбуває покарання в ДУ «Качанівська ВК (№ 54)». За час відбування покарання має одне заохочення, стягнень не має. В установі працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує взаємовідносини із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки і праці. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати їх тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, але до їх реалізації ставиться без інтересу. Підтримує зв`язки з сестрою та бабусею, шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки, стосунки доброзичливі. Рішенням комісії виправної колонії від 18.03.2020 року в умовно-достроковому звільненні відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення. Згідно вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2017 року вину у скоєному злочині визнала, позову не має.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджена мала 1 заохочення та не мала стягнень.
Як вбачається з Особової справи ОСОБА_5 , згідно рішення комісії виправної колонії від 21.11.2018 року в зміні умов тримання ОСОБА_5 відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Крім того, 11.04.2019 року , рішенням комісії виправної колонії від 24.04.2019 року в зміні невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 відмовлено, як особі яка не стала на шлях виправлення. Також, згідно рапорту та протоколу № 14 засідання атестаційної комісії ДУ «Качанівська ВК (№54)» від 27.03.2020 року, ОСОБА_5 стає на шлях виправлення.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як витікає зі змісту вказаної статті кримінального закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у кожному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
Розв`язуючи дане клопотання, суд виходить з того, що згідно положень закону, умовно-дострокове звільнення засудженого можливе за обов`язкової і одночасної наявності для цього підстав і умов саме в їх сукупності, в тому числі - не тільки щодо фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного судом покарання, а й виправлення засудженого.
Враховуючи, положення п. 17 Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002, ретельно вивчивши дані про особу засудженої, її ставлення до вчиненого злочину, заслухавши пояснення засудженої, представника виправної колонії та прокурора, враховуючи, що згідно Особової справи, засуджена свою провину у вчиненому злочині визнала, має заохочення та не має дисциплінарних стягнень, крім того, характеризується неоднозначно, оскільки за різні періоди відбування нею покарання, засуджена ОСОБА_5 характеризується як з позитивної сторони, так і задовільно. Крім того, згідно висновку комісії ДУ «Качанівська ВК (№ 54)», засуджена визначається як особа, яка стає на шлях виправлення, тому суд дійшов висновку, що всі вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженої, стійке становлення її на шлях виправлення, усунення з її психіки порочних нахилів, що сприяли вчиненню злочину та одночасне прищеплення їй таких поглядів і звичок в дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів, у зв`язку з чим, до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_5 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженою та представником Качанівської ВК № 54 у той же строк з дня отримання копії ухвали.
Копію ухвали, негайно, після її проголошення направити засудженій та начальнику Качанівської ВК № 54. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Суддя- ОСОБА_1