Дата документу 21.05.2020 Справа № 316/998/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/971/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/998/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 лютого 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

14 березня 2018 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідних дверей спеціально пристосованим інструментом (відмичкою), проникли до кв. АДРЕСА_3 , де з шафи в спальній кімнаті, таємно викрали грошові кошти у сумі 2500 доларів США, які в перерахунку по курсу НБУ станом на 14.03.2018 становлять 64375 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням до житла. Йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03.09.2018 року остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням до житла. Йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання часу затримання та речові докази.

Вирок щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину наданими доказами не доведена. Свої вимоги мотивував тим, що суд у вироку не мотивував, чому взяв до уваги покази свідків та не врахував обставини, які вказують на фальсифікацію досудового розслідування. Покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд лише навів у вироку, але при прийнятті рішення будь-якої оцінки їм не надав, а тому безпідставним є і визнання судом в якості доказу висновків експертизи №418 від 15.05.2018 року. З переглянутого відеозапису огляду місця події встановлено, що слідча на камеру повідомила, що при детальному огляді були вилучені сліди папілярних узорів, які упаковані в спеціальні конверти. Проте відомості про те як саме все це відбулося відсутні. Попри зазначення в протоколі про проведення огляду з фіксацією фотокамерою з незрозумілих причин така фіксація не проводилася. Незважаючи на проведення під час огляду відео фіксації, виявлення та фіксація відбитків пальців ніяк не фіксувалась. Відтак протокол огляду місця події складено у повній невідповідності вимогам КПК. Суд у вироку належним чином не проаналізував докази його невинуватості та не надав оцінки обставинам та показам, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. В порушення вимог ст.374 КПК судом у вироку не надано будь-якої оцінки ряду наданих стороною обвинувачення доказів. Всупереч встановленому порядку дослідження доказів, судом допитано лише частину заявлених захистом свідків, а інша частина свідків не викликалась та не допитувалась. Суд відмовив захисту в повторному допиті свідка ОСОБА_13 та в допиті слідчого щодо обставин переписування свідком ОСОБА_13 у зошит номерів вилучених у нього дев`яти 100 доларових купюр, адже послідовність купюр записаних в протоколах затримання від 14.03.2018 року збігається з послідовністю номерів купюр записаних свідком ОСОБА_13 в списку, який нею було надано слідчому. В протоколі його затримання зазначено, що під час обшуку в нього було вилучено 1200 доларів США, а йде перелік дев`яти 100 доларових купюр. В протоколі затримання ОСОБА_9 зазначено, що під час обшуку у нього було вилучено 600 доларів США, натомість при вилученні з кишені штанів ОСОБА_9 доларів США слідчим було зазначено загальну суму 900 доларів. Крім того, спочатку йому було повідомлено про підозру у викраденні грошових коштів в сумі 1500 доларів США, але в подальшому за відсутності будь-яких доказів йому повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри, в якій зазначено вже про викрадення 2500 доларів США. Зазначені обставини свідчать про явну фальсифікацію кримінального провадження. Крім того, надаючи у вироку оцінку письмовим доказам сторони захисту, суд зазначив, що ці докази були досліджені, проте ці докази відповідно до журналу судового засідання та звукозапису судових засідань судом не досліджувались, чим порушено вимоги ст.23 КПК.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за обставин встановлених судом і викладених у вироку, ґрунтуються на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Оцінка доказів, згідно зі ст.94 КПК, є виключно компетенцією суду, який постановив вирок, і ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані у повному обсязі.

Свій висновок щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК, суд першої інстанції належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 .

Так, в основу обвинувального вироку суду першої інстанції обґрунтовано покладено показання потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 14.03.2018 року близько полудня йому подзвонила його дружина ОСОБА_13 та повідомила, що їх квартиру обікрали, в результаті чого викрали, в тому числі 2500 доларів США. Йому також відомо, що викрадені кошти були купюрами номіналом по 100 доларів США, а номери частини цих купюр дружина собі переписувала.

Обґрунтовано суд послався у вироку і на покази свідків, які були допитані під час судового засідання.

Зокрема свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що 14.03.2018 року вона на короткий проміжок часу виходила зі своєї квартири, а повернулась близько 12 години. Коли підійшла до вхідних дверей квартири, які були в закритому стані, то помітила, що їх замок був відкритий. В квартирі був безлад, їх речі по всіх кімнатах були розкидані. Також вона виявила, що у них були викрадені грошові кошти в сумі 2500 доларів США, які зберігалися в шафі під білизною, що розташована в спільні. Номерні знаки десяти викрадених купюр номіналом по 100 доларів США нею раніше були переписані у записник, оскільки вони їх збиралися передавати на зберігання знайомим. В ході досудового розслідування цей записник вона передавала слідчому.

Свідок ОСОБА_11 під час допиту в судовому засіданні пояснила, що була понятою при огляді квартири ОСОБА_10 після крадіжки у них. При проведенні даної слідчої дії вона постійно знаходилась в квартирі та бачила як працівник поліції знімав сліди папілярних узорів рук з поверхонь, а після закінчення огляду вони всі разом з працівниками поліції вийшли з квартири. По всій квартири були розкидані особисті речі мешканців квартири.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що перебуваючи в квартирі ОСОБА_14 в якості понятого, також бачив, як працівником поліції знімалися сліди папілярних узорів рук з поверхонь та велася відеозйомка слідчої дії.

Допитаний судом свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомив, що він приймай участь в проведені огляду квартири ОСОБА_10 в якості криміналіста. При проведенні вказаної слідчої дії в наведеній квартирі постійно знаходились поняті і проводилась фото - та відеофіксація. Під час даного огляду ним були виявлені сліди папілярних узорів рук, які ним були зафіксовані та зняті.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що приймав участь в якості понятого при проведені слідчих дій на блок-посту на виїзді з м.Енергодар, в ході яких в одного з обвинувачених в кишені брюк були виявлені грошові кошти в доларах США, суму не пам`ятає. Гроші обвинуваченому не підкладали. З протоколом огляду місця події він знайомився, записано було все вірно, порушень не було.

Рішення суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також даними, встановленими із аналізу сукупності зібраних у ході досудового розслідування письмових доказів, наданих стороною обвинувачення і досліджених судом першої інстанції, зокрема:

даними протоколу огляду місця події від 14.03.2018 року, в ході якого оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено з шафи зальної кімнати один слід пальця правої руки, а з кімнати шість слідів пальців рук (т.1 а.с.118-125) та відеозаписом даної дії;

висновком експерта №1-418 від 15.05.2018 року, відповідно до якого три сліди папілярних узорів рук, вилучені 14.03.2018 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 залишені відповідно: безіменним, вказівним та середнім пальцями лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сліди двох папілярних узорів рук, вилучені там же, залишені відповідно вказівним пальцем лівої руки та безіменним пальцем правової руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.128-144);

аркушем із зошиту, наданого працівникам поліції свідком ОСОБА_13 , в якому написані рукописним текстом десять номерів, які співпадають з номерами купюр грошових коштів номіналом по 100 доларів США, вилучених в ході затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (т.1 а.с.163, 166).

Визнавши ці докази достовірними, допустимими, а в їх сукупності достатніми, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 виходив з того, що під час огляду місця події 14.03.2018 року не проводилася повна відео фіксація, зокрема фіксація вилучення відбитків пальців, а тому даний доказ є недопустимим.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.107 КПК в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів виконання ухвали слідчого судді про проведення обшуку. Між тим слідчим було проведено не обшук, а огляд місця події, під час якого, з огляду на вимоги ст.237 КПК, застосування звуко та відеозаписувальних технічних засобів не є обов`язковим.

Крім того, колегія суддів зважає на те, що у відповідності до вимог кримінального процесуального закону під час проведення огляду місця події брали участь поняті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які під час їх допиту в судовому засіданні підтвердили факт вилучення з місця події (квартири потерпілого ОСОБА_10 ) слідів папілярних узорів рук, їх фіксацію та вилучення з наступним поміщенням до спец пакетів.

Підстав сумніватися в достовірності показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які покладені судом у вирок, колегія суддів не вбачає. Адже показання цих свідків є послідовними й такими, що співпадають між собою, не містять істотних суперечностей та узгоджуються з іншими наявними у кримінальному провадженні доказами.

Крім того, під час проведення огляду місця події 14.03.2018 року складався протокол, у якому відповідно до вимог ст.104 КПК зазначено прізвища всіх осіб, які були присутні під час проведення даної процесуальної дії, в тому числі і криміналіста ОСОБА_15 , який також був допитаний в судовому засіданні та підтвердив виявлення ним та зняття папілярних узорів рук під час проведення огляду місця події 14.03.2018 року.

Також судом було досліджено висновок експерта №1-418 від 15.05.2018 року, відповідно до якого вилучені 14.03.2018 року в ході проведення огляду місця події сліди папілярних узорів рук належать відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

В даному висновку експерта зазначено, що сліди папілярних узорів рук були отримані експертом в спеціальному номерному пакеті №0576724. Про поміщення слідів узорів рук у спеціальний пакет з таким же номером зазначено і в протоколі огляду місця події від 14.03.2018 року (т.1 а.п.121).

До заперечень апеляційної скарги про те, що попри зазначення в протоколі огляду місця події про застосування фіксації фотокамерою така фіксація не проводилася, колегія суддів ставиться критично, адже до протоколу даної дії долучено оглядові фотознімки.

Відтак підстав вважати протокол огляду місця події від 14.03.2018 року недопустимим доказом колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вилучені під час затримання обвинувачених долари США були підкинуті слідчим є безпідставними. Адже з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучення зазначених доларів США проводилося в присутності понятих, а під час складання протоколів затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 будь-яких зауважень не висловлювали, про що ними власноруч зазначено у протоколах затримання.

Номера вилучених у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 купюр доларів США збігаються з номерами викрадених у потерпілого купюр, перелік і номера яких надала слідчому свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною потерпілого.

На противагу доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 послідовність номерів купюр, зазначених свідком ОСОБА_13 на аркуші паперу, який долучено до матеріалів кримінального провадження, не збігається з послідовністю номерів купюр, які зазначені в протоколі затримання ОСОБА_7 .

З цих же підстав колегія суддів ставиться критично до заперечень апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про високу вірогідність того, що свідок ОСОБА_13 склала перелік номерів викрадених купюр після ознайомлення з протоколом його затримання. Крім того, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що номерні знаки десяти викрадених купюр номіналом по 100 доларів США раніше нею були переписані у записник, оскільки вони збиралися передавати їх на зберігання знайомим. Потерпілий ОСОБА_10 також підтвердив, що номери частини викрадених купюр його дружина собі переписувала.

Колегія суддів вважає безпідставними заперечення сторони захисту щодо незаконності рішення суду про відмову в повторному допиті свідка ОСОБА_13 , яка нібито пояснила, що слідчий запропонував переписати їй номера купюр, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_7 . Адже допит свідка ОСОБА_13 проведено повно та всебічно, без обмеження права сторони захисту ставити запитання зазначеному свідку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про зазначення у протоколах затримання різної кількості вилучених у нього та у ОСОБА_9 купюр доларів США не узгоджуються зі змістом самих протоколів затримання обвинувачених, які не містять будь-яких суперечностей в цій частині.

Доводи обвинуваченого про те, що суд не проаналізував у вироку докази його невинуватості, не надав оцінки обставинам і показанням, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не надав оцінки ряду наданих стороною обвинувачення доказів, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки обвинуваченим в скарзі не зазначено, які конкретно докази, обставини чи покази не були проаналізовані та оцінені судом.

Також, вимагаючи скасувати вирок, обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилався на порушення судом вимог ст.23 КПК, оскільки суд першої інстанції, не дослідивши надані стороною захисту письмові докази, послався на них у вироку. Разом з тим, обвинувачений в скарзі навіть не зазначив, що це конкретно за докази. Більш того, зі змісту вироку вбачається, що суд не посилався у вироку на будь-які докази, що були надані стороною захисту.

Посилаючись на ту обставину, що суд не допитав усіх свідків, заявлених стороною захисту, обвинувачений ОСОБА_7 не вказав, про допит яких конкретно свідків просила сторона захисту та які саме свідки не були допитані судом. Крім того, перед апеляційним судом обвинуваченим ОСОБА_7 клопотання про допит певних свідків з підстав відмови в їх допиті судом першої інстанції не заявлялось.

До заперечень апеляційної скарги обвинуваченого про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, колегія суддів ставиться критично, оскільки досліджені судом першої інстанції докази узгоджуються між собою, не містять у собі будь-яких суперечностей. Крім того, під час перевірки матеріалів кримінального провадження колегією суддів не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення цих доказів, які б викликали сумніви в їх достовірності. Всі докази, покладені судом в основу обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достовірності й достатності.

Колегія суддів позбавлена можливості надати оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_7 про зазначення в повідомленні про підозру та в повідомлені про зміну раніше пред`явленої підозри різної кількості викрадених у потерпілого доларів США, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні як повідомлення про підозру ОСОБА_7 , так і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Разом з тим, дана обставина жодним чином не могла позначитись на законності та правильності прийнятого судом рішення.

Враховуючи зазначене, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б були підставами для сумніву в законності й обґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у матеріалах провадження під час апеляційного розгляду також не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4