Дата документу 15.01.2020 Справа № 554/1/20
Провадження № 1кс/554/5/2020
УХВАЛА
Іменем України

15 січня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

за участю заявника- ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду 02.01.2020 р. із скаргою на бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області, в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви від 13.12.2019 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. ст. 364, 382 КК України, вчиненого, на думку заявника, уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві. Скарга мотивована тим, що у заяві про злочин, поданій у порядку ст.214 КПК України, він повідомляв про невиконання службовою особою ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 04.12.2019 року, якою зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_3 відносно слідчої ОСОБА_4 та розпочати досудове розслідування, але станом на час звернення зі скаргою уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Полтаві не виконується зазначене рішення суду, у зв`язку з чим заявник звернувся із заявою про злочин до прокуратури Полтавської області. Проте, жодної дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до ЄРДР, заявнику не надано. Вважає, що в поданій ним заяві від 13.12.2019 року зазначені всі необхідні та достатні відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст. ст. 382, 364 КК України, а тому такі відомості повинні були негайно, але не пізніше 24 годин після подання вноситись до ЄРДР, оскільки відмова у прийнятті та реєстрації заяви не допускається. Отже, посадовими особами прокуратури Полтавської області зазначені відомості до ЄРДР не внесені, тим самим допущено бездіяльність, на підставі чого заявник просить визнати бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 13.12.2019 року про кримінальне правопорушення за ст. ст. 382, 364 КК України.
У судовому засіданні заявник скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Представник Прокуратури Полтавської області в судове засідання не з*явився.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Разом із тим, системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів скарги, та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.214 КПК України до прокуратури Полтавської області із заявою від 13.12.2019 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. ст. 364, 382 КК України, вчиненого, на його думку, службовою особою правоохоронного органу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві. За змістом заяви, в діях уповноваженої особи вказаного органу, на думку заявника, наявні ознаки кримінального правопорушення, що виражається в умисному невиконанні службовою особою ухвали Октябрського районного суду від 04.12.2019 року, що набрала законної сили. У зв`язку з цим, заявник просив внести до ЄРДР вказані відомості .
Зі скарги слідує, що прокуратурою Полтавської області відомості, викладені у заяві від 13.12.2019 року, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з чим заявник не погодився і звернувся до суду.
Підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що зазначені в заяві дії уповноваженої службової особи правоохоронного органу містять ознаки можливих, на його думку, неправомірних дій, та підлягають кваліфікації за ст. ст. 382, 364 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення порушень службовою особою Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами. А доводи заявника щодо умисного невиконання ухвали слідчого судді від 04.12.2019 року спростовуються сукупністю об`єктивних даних, які наявні в матеріалах судової справи.
Так, згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 04 грудня 2019 року провадження №1-кс/554/15197/2019) скаргу ОСОБА_3 задоволено; зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_3 від 10.10. 2019 року та розпочати досудове розслідування. Копія повної ухвали судом було направлено на адреси учасників процесу 17.12.2019 р. відповідно до реєстрів відправлення судової кореспонденції.
Таким чином , у Киви були відсутні правові підстави звертатися до прокуратури із заявою про вчинення злочину слідчим ТУ ДБР , розташованого у м. Полтаві , оскільки на час його звернення уповноважена особа ТУ ДБР , розташована у м. Полтаві не отримувала даної ухвали.
24.12.2019 р. після направлення ухвали суду до ТУ ДБР , розташованого у м. Полтаві , дана заява була зареєстрована та відомості внесені до ЄРДР.
Беручи до уваги пов`язаність зазначених обставин, наведені заявником доводи не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки переслідують мету ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування поза межами належної правової процедури.
Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 13.12.2019 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись ст.303-307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 13.12.2019 р.,-відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1