єдиний унікальний номер 398/1753/19
провадження №1-кп/389/147/19
У Х В А Л А

04 червня 2020 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 29 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_6 ,

запобіжний захід - тримання під вартою, строк до 07 червня 2020 року, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.152 КК України, -

неповнолітнього ОСОБА_7 ,

запобіжний захід - тримання під вартою, строк до 07 червня 2020 року, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.152 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Потерпіла ОСОБА_10 надала до суду письмову заяву з проханням, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, після пережитого, розглядати кримінальне провадження за її відсутності.

Прокурор заявив клопотання про продовження обом обвинуваченим обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 , хоча раніше і не судимий, однак обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочин невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, не одружений, утриманців не має, не працює, за місцем реєстрації не проживає, відтак не має міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочини невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, будучи засудженим вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 23 листопада 2018 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, не одружений, утриманців не має, відтак не має міцних соціальних зв`язків. За викладеного, з метою уникнення відповідальності, обидва обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не всі допитані, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

В силу ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, колегія суддів враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, колегією суддів взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 раніше не судимий, обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочин невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, раніше не судимий, не одружений, утриманців не має, не працює, за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відтак, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які наразі ще не допитані, тому колегіясуддів вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а відтак, щодо обвинуваченого необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочин невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, будучи засудженим вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 23 листопада 2018 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, тобто, в період іспитового строку, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відтак, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які наразі ще не допитані, тому колегія суддіввважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а відтак, щодо обвинуваченого необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

В силу п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177,183,331 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Олександрівка Олександрійського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 15.55 години 04 червня 2020 року по 15.55 годину 02 серпня 2020 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 15.55 години 04 червня 2020 року по 15.55 годину 02 серпня 2020 року.

Копію ухвали вручити прокурору та кожному з обвинувачених, направити, до відома, начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

На ухвалу суду, в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3