№566/1612/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
цивільного позивача ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000124, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Молодаво, Дубенського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 01 травня 2019 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням Київ - Чоп, зі сторони м. Львів в напрямку м. Рівне, на 406 км + 700 м вказаної автомобільної дороги, в порушення вимог пунктів 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), перед виконанням маневру ліворуч, з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, що рухається прямо по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху та на правій додатковій смузі-розгону, перехрестя до с. Козин, Радивилівського району Рівненської області, допустив зіткнення із автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку, та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; забійного садна лобної ділянки; підшкірної гематоми правої гомілки; перелому великого горбика голівки плеча без зміщення, перелому задньо-нижнього краю гленоїду лопатки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20 травня 2019 року № 67 та п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху, а саме пунктів: 10.1, що вимагає від водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху; 16.13, що вимагає від водія нерейкового транспортного засобу, перед поворотом ліворуч дати дорогу транспортним засобам, що рухаються прямо по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_10 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_10 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, на підставі ст. 63 Конституції України та ст.42 КПК України відмовився від дачі показань щодо обставин вчинення злочину.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати. Просить суд не стягувати судові витрати за проведення судових експертиз в повному обсязі, так як це призведе до складного матеріального становища.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала показання, надані нею в ході досудового розслідування і дала показання про те, що на даний час до обвинуваченого ОСОБА_4 вона будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має і просить її цивільний позов залишити без розгляду.

Що ж стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , то вона покладається на розсуд суду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд відносить щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст.286 КК України передбачає міру покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

У відповідності до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N18 ( v0018700-08 ) від 19.12.2008) у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК ( 2341-14 ) необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, частково відшкодував заподіяну шкоду, щиро розкаявся у вчиненому і позитивно характеризується по місцю проживання, а тому, суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, досудову доповідь інспектора Рівненського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вважає за можливе застосувати відносно нього ст. 75 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільним позивачем ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення завданої матеріальної шкоди в сумі 335788, 68 гривень.

(а.с.37-38 к/п №0000124)
В судовому засіданні, 05 червня 2020 року, ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою, в якій зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути на її користь з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 100000 гривень.

У відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до ч.1 ст..55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Таким чином, виходячи з засад розумності та виваженості, а також з конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 100000 гривень.

До початку підготовчого судового засідання, 16 січня 2020 року, до Млинівського районного суду Рівненської області надійшов цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , в якому вона просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь завдану їй матеріальну шкоду в сумі 2809 гривень та моральну шкоду в сумі 30000 гривень.

(а.с.25-35 к/п №0000124)
В судовому засіданні, 05 червня 2020 року, потерпіла ОСОБА_6 просила її позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, а також те, що потерпіла ОСОБА_6 до початку розгляду цивільного позову по суті, просила залишити позов без розгляду, суд дійшов висновку що позовну заяву ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Постановами про визнання та приєднання речових доказів від 02 травня 2019 року речовим доказом визнано транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 та транспортний засіб марки «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

(а.с. 24-25 к/п №0000124)
У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати, зокрема довідками про витрати на проведення: судової інженерно-транспортної експертизи №3.1 -249/19 від 10.05.2019 року в сумі 1570,10 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-248/19 від 13.05.2019 року в сумі 1570,10 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-261/19 від 15.05.2019 року в сумі 1570,10 грн.; судової автотоварознавчої експертизи № З.З.Т-62/19 від 30.05.2019 року в сумі 1570,10 грн.; судової автотоварознавчої експертизи № 9/407 від 27.06.2019 року в сумі 2512,16 грн., судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-522/19 від 24.09.2019 року в сумі 2512,16 гривень.

(а.с.52,64,74,91,111,152 к/п №0000124)

Відповідно до ч.2 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не надав суду будь-яких доказів того, що він перебуває в скрутному матеріальному становищі та не навів будь-яких інших обставин, які б стали причиною для зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат, то суд прийшов до висновку, що процесуальні витрати на залучення експерта підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_7 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь цивільного позивача ОСОБА_5 завдану майнову шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по справі:
-транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 ;

-транспортний засіб марки «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №3.1 -249/19 від 10.05.2019 року в сумі 1570,10 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень) 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-248/19 від 13.05.2019 року в сумі 1570,10 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень) 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-261/19 від 15.05.2019 року в сумі 1570,10 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень) 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № З.З.Т-62/19 від 30.05.2019 року в сумі 1570,10 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень) 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 9/407 від 27.06.2019 року в сумі 2512,16 грн. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень) 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-522/19 від 24.09.2019 року в сумі 2512,16 гривень. (дві тисячі п`ятсот дванадцять гривень) 16 копійок.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1