Справа № 308/557/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/96/20 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2020.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено цей строк до 20. 03. 2020 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, розлученого, що має на утриманні неповнолітню доньку, з середньою освітою, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що 11.06.2019 близько 02 год. 50 хв., двоє невідомих осіб на голові яких знаходились маски через паркан проникли на територію, яка розташована в АДРЕСА_3 , та належить ФОП ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_4 , де облили невідомою речовиною автомобіль марки «Мерседес 508 Д», д.н.з. НОМЕР_1 , та підпалили його. Своїми умисними діями невідомі особи спричинили ОСОБА_9 , матеріальних збитків на суму близько 70 000 (сімдесят тисяч) грн..
11. 06. 2019 у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, слідчим Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 та розпочато досудове розслідування.
Окрім того, 16. 08. 2019 близько 04 год., невстановлені особи шляхом підпалу пошкодили будівлю складського приміщення ФОП « ОСОБА_10 », що розташоване в АДРЕСА_3 . В наслідок чого власнику ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду.
16. 08. 2019 у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, слідчим Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 та розпочато досудове розслідування.

-2-

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24. 08. 2019 близько 04 год., невстановлена особа, знаходячись на території гральному майданчику дитячого навчального закладу в с. Ганичі по вул. Народній, 148 здійснила один постріл із гранатомета моделі «РПГ-26» по будівлі супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в АДРЕСА_3 , розташована через дорогу напроти на відстані близько 30 метрів, та належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вибухом вибито вхідні двері до супермаркету та частково пошкоджено зовнішнє декоративне покриття стін біля дверей супермаркету.
24. 08. 2019 у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, слідчим Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 та розпочато досудове розслідування.
27. 08. 2019 на підставі постанови, прокуратурою Закарпатської області розслідування вищевказаних кримінальних правопорушень доручено СУ ГУ НП в Закарпатській області та об`єднано в одне кримінальне провадження №0000151 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України.
В ході проведення слідчих дій та оперативно розшукових заходів працівниками СУ спільно з працівниками УКР ГУ НП в Закарпатській області було встановлено що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав від невстановленої досудовим розслідуванням особи одноразовий протитанковий гранатомет «РПГ-26», маркування «254-18-91» «ОКФОЛ», «7820», «533-09-91» із реактивним кумулятивним пострілом (боєприпасом) та в подальшому умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зберігав та носив вказаний гранатомет з боєприпасом при собі до 04 год. - 24 .08. 2019, доки не використав його, здійснивши постріл в будівлю супермаркету «Горобчик», що розташований в с. Ганичі, вул. Народна, 122, Тячівського району, після чого з місця події зник.
У відповідності до висновку балістичної експертизи №12/99 від 11.09.2019 металеві предмети, які були вилучені в приміщенні супермаркету «Горобчик», є ймовірними фрагментами від реактивного кумулятивного пострілу протитанкового гранатомета РПГ-26 «Аглень» або («РПГ-22» «Нетто»), приведеного в дію. Металеві частини від пострілу, а саме: залишки від стартового двигуна, головна частина та фрагменти корпуса реактивного кумулятивного пострілу, є складовими частинами боєприпасу, ймовірно фрагментами від реактивного кумулятивного пострілу протитанкового гранатомета РПГ-26 «Ангель» або («РПГ-22» «Нетто»). Постріл від гранатомета був виготовлений промисловим способом.
Окрім того, 24.08.2019 близько 04 год. ОСОБА_7 , знаходячись на території грального майданчику дитячого навчального закладу розташованого в с. Ганичі по вул. Народній 148, діючи умисно, з метою пошкодження майна, усвідомлюючи загально небезпечність способу вчинення своїх протиправних дій, здійснив постріл із ручного протитанкового гранатомета моделі «РПГ-26», маркування « НОМЕР_2 » «ОКФОЛ», «7820», «533-09-91» по будівлі супермаркету «Горобчик», розташованого в АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , приватному підприємцю, мешканцю АДРЕСА_5 . Внаслідок вибуху пошкоджено вхідні двері до супермаркету та частково пошкоджено зовнішнє декоративне покриття стін біля дверей супермаркету, в результаті чого потерпілому завдано матеріальної шкоди.

-3-

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 194 КК України. 28. 11. 2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.
Також у клопотанні слідчого зазначено, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, застосований ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 11. 2019, закінчується 26. 01. 2020. Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, враховуючи його особливу складність, не можливо, оскільки у ході досудового розслідування з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, необхідно провести ряд слідчий (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до шести місяців. На думку слідчого необхідність у продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена метою запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.194, ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, відповідно до ст. 12 КК України, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України кримінальне правопорушення, є тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчим суддею взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також те, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, судових експертиз та інших заходів, направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою. При прийняття рішення слідчим суддею також враховано мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також те, що згідно з довідки на особу МВС України, ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України, а щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувальний акт щодо нього перебуває на розгляді в Свалявському районному суді. Зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини про обов`язок суду забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку слідчого судді, об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

-4-

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 23.01.2020 скасувати та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обгрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки вважає підозру ОСОБА_7 необґрунтованою, зазначені у клопотання ризики не підтвердженими. На його думку приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та, всупереч практиці Європейського суду з прав людини, не з`ясував можливість застосування до ОСОБА_7 інших (альтернативних) запобіжних заходів. На думку захисника, клопотання слідчого всупереч ч. 3 ст. 199 КПК України не містило доказів того, що заявлені ризики не зменшилися та не зазначено жодного нового ризику, які б виправдовували подальше тримання ОСОБА_7 під вартою. Вважає, що слідчим суддею проігноровані характеризуючи дані про особу ОСОБА_7 , який має стійкі соціальні зв`язки, неповнолітню доньку на утриманні, проживає з батьками, що на думку захисника давало підстави слідчому судді для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000151 від 11.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України. 28. 11. 2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України.

-5-

Ухвалою слідчого судді від 28. 11. 2019 за клопотанням старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 01. 2020 продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до шести місяців, а саме до 28. 05. 2020.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненного підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 11. 2019, якою щодо ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід - тримання під вартою до 26. 01. 2020, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про

-6-

наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого СУ ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 20. 03. 2020, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і учасників кримінального провадження, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги підозрюваного та його захисника стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7
доводи сторони захисту про те, що суд не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, у відповідності до положень ст. 178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, в тому числі наявність неповнолітньої дитини, проте з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, вказані факти не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на вищевикладене, доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 - Європейський суд з прав людини зазначив, "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

-7-

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість його підозри, колегія суддів зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 .. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними .

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі захисника доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Викладені захисником в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії,

-8-

передбачені ст. 177 КПК України. До того обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного щодо позитивних даних про його особу, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23. 01. 2020 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.03.2020 щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді