27.04.2020
Справа № 642/1801/20
Провадження №1-кс/642/860/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000763 від 30 березня 2020 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, офіційно не працює, освіта вища, одружений, має малолітнього сина, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000763 від 30 березня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що 30 березня 2020 року ОСОБА_6 з мотивів помсти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел спрямований на умисне пошкодження автомобілю "Mercedes-Benz CLA250", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні останнього та належить на праві власносту потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на автомобілі марки "Chevrolet Aveo" д.н. НОМЕР_2 близько 02 години 20 хвилин, прибув до двору розташованого за адресою: м. Харків, вул. Афанасіївська, буд. 3.

Продовжуючи реалізовувати умисел спрямований на умисне пошкодження майна потерпілої ОСОБА_7 шляхом підпалу, використовуючи заздалегідь заготовлену з цією метою пляшку із легкозаймистою рідиною всередині, облив передню та задню частини автомобіля марки "Mercedes-Benz CLA250", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та підпалив, не маючи в подальшому можливості контролювати подальше поширення полум`я.

Таким чином ОСОБА_6 , діючи загально небезпечним способом - підпалом створив реальну загрозу життю чи здоров`ю осіб, пошкодженню майна, які перебували в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , а також знищенню чи пошкодженню майна інших фізичних та юридичних осіб.

В результаті дій ОСОБА_6 пошкоджено автомобіль марки "Mercedes-Benz CLA250", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_7 , якій завдано майнової шкоди в розмірі 1 065 377грн 28 коп.

23 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194КК України, тобто, умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Обгрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, слідчий підтверджує наступними доказами:протоколом огляду місця події від 30.03.2020 за адресою: м.Харків, вул. Афанасіївська, буд. 3, в ході проведення якого зафіксовано обстановку на місці події, виявлено та вилучено пожежне сміття у 2-х пакетах, 6 конвертів із змивами кіптяви, які були вилучені із поверхні авто; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , актом про пожежу від 30.03.2020, звіт про виникнення пожежі від 30.03.2020, протоколом огляду місця події від 31.03.2020 за адресою: м.Харків, вул. Афанасіївська, буд. 3, в ході проведення якого було виявлено та вилучено ганчірку в клітинку червоно-синього кольору, полімерну пляшку з залишками рідини, при цьому згідно висновку експерта № 7344 від 16.04.2020 за результатами проведення судової експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів в полімерній пляшці з залишками рідини жовтого кольору, міститься суміш легкозаймистих речовин, а саме ацетону, етилацетату, етилового спирту та вуглеводнів легкої бензинової фракції, крім того дану полімерну пляшку було оброблено дактилоскопічним порошком та з якої було виявлено та вилучено 3 відрізки липкої стрічки зі слідами рук, при цьому згідно висновку експерта № 10/1/526СЕ-20 від 15.04.2020 за результатами судової дактилоскопічної експертизи на наданих на дослідження трьох відрізках липкої стрічки розмірами 44х44 мм, 61х44мм та 45х45мм, відкопійовано: - один слід пальця руки розміром: 20х14 мм (відкопійований на відрізок липкої стрічки розміром 44х44 мм), який для ідентифікаії особи придатний, залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якого надана на дослідження та заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;; протоколом обшуку від 07.04.2020, протоколом обшуку від 07.04.2020, протоколом перегляду відеозапису від 06.04.2020, протоколом перегляду відеозапису від 06.04.2020, висновком експерта № 7344 від 16.04.2020 за результатами проведення судової експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; висновком експерта № 10/1/526СЕ-20 від 15.04.2020 за результатами судової дактилоскопічної експертизи, копія рахунку ремонтного замовлення ТОВ "АД Соллі-Плюс".

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор послалися на наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідка; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , ніде не працює, законних джерел заробітку не має, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним інших злочинів.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України, слід враховувати, що ОСОБА_6 , вчинивши тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, тому, перебуваючи на свободі, може покинути територію Харківської області, й переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати більш мякий запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_6 одружений, офіційно не працює, інвалід ІІ групи, має малолітнього сина, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до десяти років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінуюєся ОСОБА_6 , даних про його особу, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого.

Оцінюючи сукупність зазначених вище обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.06.2020 року.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Водночас, у відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обирає підозрюваному ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя, наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного та його майновий стан, слідчий суддя вважає доцільним визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн., яка в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий у клопотанні посилаючись на розмір завданої матеріальної шкоди, зазначає, що граничні межі розміру застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у разі її внесення та звільнення.

Відповідно до ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому слідчим та прокурором не доведено наявність виключних обставин для визначення заявленого розміру застави, не встановлено таких і слідчим суддею.

Наведений у клопотанні розмір застави 608 100 грн. розцінюється слідчим суддею як завідомо непомірний для підозрюваного, що в силу положень ч. 4 ст. 182 КПК України є неприпустимим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 21 червня 2020 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 16 год. 45 хв. 23 квітня 2020 року.

Строк дії ухвали до 21 червня 2020 року.

Визначити суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1