Номер провадження: 11-сс/813/334/20
Номер справи місцевого суду: 491/95/20 1-кс/491/12/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області від 05 лютого 2020 року

про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області від 05 лютого 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строків для звернення зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а скарга повернута заявнику.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_6 достеменно було відомо про невиконання органом досудового розслідування положень ч.1 ст.214 КПК України ще 28 грудня 2019 року, проте оскаржив він вказану бездіяльність лише 05 лютого 2020 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та направити його скаргу на новий розгляд іншим слідчим суддею.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала була постановлена без його участі, в копію ухвали він отримав засобами поштового зв`язку лише 13 лютого 2020 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що після подання заяви про вчинений злочин 26 грудня 2019 року ОСОБА_6 вважав, що відомості за його заявою були внесені до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. Про неналежний розгляд його заяви ОСОБА_6 вперше дізнався 04 лютого 2020 року.

ОСОБА_6 вважає, що працівники Ананьївського ВП навмисно не надавали йому ніякої інформації про рух його заяви, з метою перешкоджання у зверненні до суду для захисту порушених прав.

Прокурор у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. З заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду не звертався.

Захисник ОСОБА_7 до початку судового засідання подав клопотання, в якому просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та без участі його довірителя ОСОБА_8 .

Вимоги викладені в апеляційній скарзі та у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 без участі сторін.

Дослідивши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, та перевіривши доводи наведені в його апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Статтею 129 Конституції України та ст.24 КПК України гарантується забезпечення права на оскарження судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що заявник ОСОБА_6 та його захисник не були присутніми в судовому засіданні суду першої інстанції.

В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про те, коли ОСОБА_6 отримав копію повного тексту оскаржуваної ухвали від 05 лютого 2020 року. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування та повертаючи скаргу заявнику обґрунтував своє рішення тим, що останній звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у не внесенні відомостей про злочин до ЄРДР, після спливу 10-ти денного строку, встановленого положеннями ч.1 ст.304 КПК України, хоча йому достеменно було відомо про невиконання слідчим положень ч.1 ст.214 КПК України, ще 28 грудня 2019 року.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із суб`єктів, які реалізують завдання кримінального судочинства, є слідчий, який у своїй професійній діяльності застосовує положення кримінального процесуального законодавства.

Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Тобто, із врахуванням вимог ст.214 КПК України, в даному випадку заявник ОСОБА_6 міг розраховувати на те, що слідчий вніс відомості про злочин за його заявою, оскільки положення статті 214 КПК України не надають слідчому, прокурору жодної альтернативи на вчинення будь-яких інших дій, а ніж внести відомості про злочин до ЄРДР після надходження відповідного повідомлення.

За таких обставин, заявник не міг достеменно знати, що слідчий належним чином не виконав вимоги ч.1 ст.214 КПК України та у даному випадку допустив бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене правопорушення.

Слід зазначити, що слідчий суддя не перевірив чи повідомляв слідчий заявника про прийняте їм рішення не вносити до ЄРДР відомості про злочин, не пересвідчився коли саме ОСОБА_6 стало відомо про бездіяльність слідчого.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про те, що перебіг 10-ти денного строку на подання скарги ОСОБА_6 розпочався 28 грудня 2019 року і сплив 08 січня 2020 року не відповідає фактичним обставинам провадження.

Відповідно до статей 409, 411 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, зокрема коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Частиною 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

- залишити ухвалу без змін

- скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Враховуючи те, що слідчий суддя повернув скаргу заявника ОСОБА_6 безпідставно не розглянувши її по суті, а вирішення питання про зобов`язання слідчого внести до ЄРДР відомості про вчинений злочин відноситься до компетенції слідчого судді, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою скаргу ОСОБА_6 подану в порядку статей 303-307 КПК України на бездіяльність посадових осіб Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області слід повернути до Ананьївського районного суду Одеської області для її розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.303, 304, 309, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області від 05 лютого 2020 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області від 05 лютого 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строків для звернення зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а скарга повернута заявнику скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою поновити ОСОБА_6 строк на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинений злочин до ЄРДР.

Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3