ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2019 року про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна,-
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2019 року частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна, а саме вантажного самоскиду марки «HOWO», моделі ZZ3317-N3061, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 .

Накладено арешт шляхом заборони відчуження і розпорядження вантажного самоскиду марки «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_7 , мешканцю с. Дубівці Кіцманського району Чернівецької області та перебуває у законному користуванні ОСОБА_8 .
Вантажний самоскид марки «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території КП «Новоселицька міська тепломережа» повернуто ОСОБА_7 з позбавленням права відчуження і розпорядження.
Обов`язки по збереженню транспортного засобу марки «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 , покладено на ОСОБА_7 .

Провадження № 11-сс/822/273/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
Категорія: в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі прокурор Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати і винести нову, якою накласти арешт на вантажний автомобіль марки «HOWO», моделі ZZ3317-N3061, д.н.з. НОМЕР_1 , посилаючись на те, що дана ухвала є необґрунтованою, а вилучений автомобіль відповідно до ст. 98 КПК України, є речовим доказом.

Крім цього, вказує на те, що під час судового розгляду клопотання про арешт майна, користувачі вилученого майна вказали, що використовували вилучений колісний екскаватор марки «LIEBHERR», моделі «А312», р.н. НОМЕР_2 та два вантажних автомобілі марки «HOWO», моделі ZZ3317-N3061, д.н.з. НОМЕР_1 та марки «FAW», моделі «СА3252», д.н.з. НОМЕР_3 , які були завантажені піщано-гравійною сумішшю, для отримання прибутку та забезпечення своєї життєдіяльності, тобто свідомо використовували його для вчинення діяння, в якому вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Апеляційні доводи обґрунтовує і тим, що часткове накладення арешту на вантажний автомобіль марки «HOWO», моделі ZZ3317-N3061, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме не позбавлення власника права на користування вказаним майном, може призвести до втрати цього основного речового доказу, оскільки будь-яка особа матиме змогу змінити, переробити, зіпсувати, сховати, передати його, що в свою чергу, перешкоджатиме повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення.

Зазначає, що необхідно накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Вважає, ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2019 року такою, що не відповідає засадам законності, обґрунтованості, вмотивованості та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000361 від 28 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, 27 листопада 2019 року об 11. год 50 хв. в адміністративних межах с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області не встановленні особи організували та здійснювали видобуток корисних копалин, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», із змінами та доповненнями, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та для видобування якої необхідна наявність спеціального дозволу на користування надрами.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірялись слідчим суддею, при цьому було вислухано доводи прокурора, пояснення водія/власника майна ОСОБА_7 , досліджені матеріали додані до клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна чи відмови в такому.

На думку колегії суддів, слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно досліджених районним та апеляційним судом документів кримінального провадження встановлено, що 28 листопада 2019 року до ЄРДР за №0000361 внесено відомості про злочин, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що за результатами проведеного огляду місця події від 22 листопада 2019 року (а.п. 7-8), здійсненого в порядку ст. 237 КПК України, вилучено автомобіль марки «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 , який має значення для даного кримінального провадження, оскільки вказаний транспортний засіб знаходився на території здійснення незаконного видобутку корисних копалин, що підтверджується фотографіями, які наявні в матеріалах кримінального провадження (а.п.10-21) та може зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, з пояснення ОСОБА_8 , яке міститься в матеріалах кримінального провадження (а.п. 23), вбачається, що останній приїхав на автомобілі марки «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 в с. Бояни для загрузки гравійної суміші з метою доставки на адресу, яку йому повинні були повідомити згодом. Однак, від`їжджаючи від місця загрузки, до нього під`їхали невідомі особи, які представились представниками УСБУ та попросили пред`явити документи на гравій, проте таких документів в нього не було. Після чого було викликано працівників поліції.
Як вбачається з матеріалів справи, фактичним власником вантажного автомобіля марки «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 .

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції вірно взяв до уваги те, що вищевказаний транспортний засіб, згідно матеріалів кримінального провадження, визнано доказом злочину, а тому наявні підстави для накладення на нього арешту із забороною його відчуження та розпоряджання.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Дані обставини та ризики не були доведені слідчим у клопотання та прокурором в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, вищевказані вимоги закону слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

Беручи до уваги, що вантажний автомобіль марки «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_7 , є єдиним джерелом доходу останнього, судом першої інстанції вірно застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна, що узгоджується з ч. 4 ст. 173 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 170 - 173 КПК України, наклав арешт на автомобіль «НОWО», моделі «ZZ3317-N3061», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , із забороною його відчуження та розпоряджання, врахувавши наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для власника майна та інших осіб, а також забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, суперечать наявним даним в матеріалах справи, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, належно дослідженими судом.
Порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування, чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, ухвала є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справі про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна, а саме вантажного самоскиду марки «HOWO», моделі ZZ3317-N3061, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1
Судді
[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_1 (посада) (підпис) (ПІБ)

12.12.2019 року
(дата засвідчення) копії