Справа № 752/157/20
Провадження № 1-кс/752/693/20
У Х В А Л А

21.01.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001801 від 27.11.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001801 від 27.11.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме мобільні телефони, які були виявлені та вилучені 15.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтовано тим, що Другим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого місто Київ, проспект Голосіївський, 50, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07.10.2019 № 1085 о/с ОСОБА_5 , який має спеціальне звання «підполковник поліції» призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Деснянського УП ГУНП у м. Києві.

04.11.2019 приблизно об 11 год. 45 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 прийшов до закладу громадського харчування «Каламбур», розташованого поблизу будівлі АДРЕСА_1 , який належить ФОП ОСОБА_6 , та згідно з п.п. 1, 3, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» перевірив наявність дозвільних документів, у тому числі для здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Приблизно в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на висунення вимоги надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Після вивчення наданих документів, ОСОБА_5 повідомив працівникам закладу про необхідність організації зустрічі із керівниками закладу для забезпечення його подальшого безперешкодного функціонування, про що повідомив під час телефонного дзвінка з власного номеру мобільного телефону.

Наступного дня, 05.11.2019 приблизно о 18 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи наявність повноважень зі складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 156 КУпАП, під час зустрічі із ОСОБА_6 , яка відбувалась у закладі громадського харчування «Vse sVoi», розташованого поблизу будівлі № 18 по вул. Академіка Курчатова у м. Києві, висунув вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди у розмірі 3500 грн щомісячно за нескладання протоколів про адміністративні правопорушення та нестворення перешкод у здійсненні господарської діяльності ОСОБА_6 .

У подальшому, вранці 16.11.2019 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи біля закладу громадського харчування «Vse sVoi», розташованого поблизу будівлі № 18 по вул. Академіка Курчатова у м. Києві ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 3500 грн за нескладання протоколів про адміністративні правопорушення та нестворення перешкод у здійсненні господарської діяльності останнім.

Продовжуючи свій злочинний намір, 06.12.2019 приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні торгівельного центру «Епіцентр К», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1750 грн за нестворення перешкод у здійсненні господарської діяльності останнім.

Під час наступної зустрічі, яка відбулась 18.12.2019 приблизно о 15 год. у власному автомобілі ОСОБА_5 марки Ford, який знаходився поблизу тренінгового центру ГУ НП у м. Києві по вул. Бориспільській у м. Києві, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 1750 грн за нестворення перешкод у здійсненні господарської діяльності останнім, а також за сприяння у здійсненні такої діяльності, використовуючи надане йому службове становище.

У подальшому, 25.12.2019 приблизно о 21 год., перебуваючи на парковці торгівельно-розважального центру «Маяк», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Попудренко 90/2, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під час проведення зустрічі, висунув вимогу ОСОБА_6 про збільшення суми щомісячних платежів до 11000 грн, за нестворення перешкод у здійсненні господарської діяльності останнім, а також за сприяння у здійсненні такої діяльності, використовуючи надане йому службове становище.

15.01.2020 приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на парковці торгівельно-розважального центру «Маяк», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Попудренко, 90/2, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, зустрівся з ОСОБА_6 та під час зустрічі одержав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 11000 грн, за нестворення перешкод у здійсненні господарської діяльності останнім, а також за сприяння у здійсненні такої діяльності, використовуючи надане йому службове становище.

15.01.2020 о 15 годині 32 хвилини, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.01.2020 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 ККУкраїни

Слідчий посилається на те, що під час затримання ОСОБА_5 у нього вилучено речі, а саме: мобільний телефон Nokia чорного кольору ІMEI НОМЕР_1 з сім-карткою оператора «Life»; мобільний телефон марки Meizu чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Київстар»; мобільний телефон марки Lenovo чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою оператора «Київстар»; аркуш білого кольору з чорновими записами.

Оскільки зазначені речі є тимчасово вилученим майном та визнані речовими доказами у справі, слідчий з метою забезпечення їх збереження просить накласти арешт на вилучені під час затримання ОСОБА_5 речі.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Власник майна в судове засідання не викликався на підставі положень ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого місто Київ, проспект Голосіївський, 50, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.01.2020 о 15 годині 32 хвилини, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.01.2020 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 ККУкраїни

Слідчим суддею встановлено, що під час затримання ОСОБА_5 у нього вилучено речі, а саме: мобільний телефон Nokia чорного кольору ІMEI НОМЕР_1 з сім-карткою оператора «Life»; мобільний телефон марки Meizu чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Київстар»; мобільний телефон марки Lenovo чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою оператора «Київстар»; аркуш білого кольору з чорновими записами.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001801 від 27.11.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме мобільні телефони, які були виявлені та вилучені 15.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено
Відповідно до положень ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, яке було вилучено під час затримання ОСОБА_5 15.01.2020 р., відповідає критеріям, визначеним ст.ст.98, 170 КПК України, оскільки воно може бути доказом злочину, містить інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його знищення або спотворення інформації.

З врахуванням викладеного, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а вилучене майно підлягає арешту з метою збереження речових доказів.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001801 від 27.11.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 15.01.2020 р. під час затримання ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Nokia чорного кольору ІMEI НОМЕР_1 з сім-карткою оператора «Life»; мобільний телефон марки Meizu чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Київстар»; мобільний телефон марки Lenovo чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою оператора «Київстар»; аркуш білого кольору з чорновими записами.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя