Справа № 581/268/20
Провадження № 1-кп/581/39/20
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2020 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадження №0000161 від 6 листопада 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Борщівка Балаклійського району Харківської області, місце мешкання: АДРЕСА_1 , громадянина України, не маючого освіти, одруженого, працюючого механізатором СВК «Колядинець», на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту, в кінці жовтня 2019 року, точну дату та час досудовим слідством встановити не вдалось, ОСОБА_4 діючи умисно, всупереч встановленому порядку заготівлі лісодеревини, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка або ордера), в порушення вимог ст. 4, 69 Лісового кодексу України та порядку спеціального використання лісових ресурсів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» від 23.07.2007 за №761 самовільно, перебуваючи в лісовому насадженні лінійного типу полезахисній лісовій смузі розташованій в кварталі 26, виділі 2, розпорядником якого є ДП «Липоводолинський агролісгосп» незаконно, тобто без спеціального на те дозволу, за допомогою бензопили «Фореста», належної СВК «Колядинець» здійснив поруб 15 ростучих дерев: породи клен ясинолистий діаметром 22 см - 1 шт., 27x22 см. - 1 шт., 24 см - 1 шт.; породи берест діаметром 17 см - 1 шт., 17x21,5 см - 1 шт., 20 см - 1 шт., 16 см - 1 шт.; породи ясен діаметром 12 см - 1 шт., 19 см - 1 шт., 24 см - 1 шт., 22 см - 1 шт., 25 см - 1 шт., 18 см - 1 шт., 16x25 см - 1 шт., 17x25 см - 1 шт.

Продовжуючи свої протиправні дії з метою подальшого вивезення незаконно спиляної деревини ОСОБА_4 , який працює механізатором на МТФ №1 СВК «Колядинець» попросив працівників МТФ № 1 СВК «Колядинець» та тракториста ОСОБА_6 , допомогти у навантаженні та перевезенні спиляної деревини на територію МТФ № 1, не повідомляючи їх про відсутність дозволу (лісорубного квитка) на спилювання дерев. Завантаживши до належного СВК «Колядинець» причепу трактора деревину, вивіз її з лісової смуги на територію МТФ № 1.

Протиправними діями ОСОБА_4 було заподіяно істотну шкоду, розмір якої становить 25177 грн. 45 коп.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 31 березня 2020 року, укладеною між начальником Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 246 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння; сторони дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн. Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Заслухавши у підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від 1000 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, арешту, обмеження волі та позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, зокрема:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Положеннями частин 1, 2 ст. 65 КК України регулюються питання призначення покарання, згідно з якими покарання призначається:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

При погодженні міри покарання сторони угоди про визнання винуватості врахували наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вважаючи ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, відсутність судимостей, позитивну характеристику з місця роботи та проживання, та узгодили призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн.

Розмір узгодженого сторонами угоди покарання у виді штрафу є в 10 разів нижчим від найнижчого розміру штрафу, визначеного ч. 1 ст. 246 КК України.

Суд вважає, що сторонами угоди про визнання винуватості допущено зловживання положеннями ст. 69 КК України, оскільки було узгоджено покарання у виді штрафу, яке за своїм розміром не відповідає характеру та тяжкості вчиненого діяння - порубу 15 ростучих дерев породи клену, бересту та ясена різного діаметру від 12 до 25 см загальним об`ємом 16,5 метрів кубічних, а умови угоди в цій частині є такими, що суперечать вимогам КК України щодо призначення покарання та не відповідають інтересам суспільства.

На думку суду розмір узгодженого покарання у виді штрафу не відповідає вимогам необхідності та достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, у затвердженні угоди слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. 314, 472, 474 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31 березня 2020 року між начальником Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000161 від 6 листопада 2019 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, повернути начальнику Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1