Провадження № 1-кс/331/1078/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 розглянувши його клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000927, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню № 0000927, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що 15.05.2020 року до Олександрівського ВП надійшло повідомлення про те що, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, поблизу будинку 1 працівниками УПП було зупинено транспортний засіб "Форд Транзіт" д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та в ході огляду було виявлено сліди підробки ВІН-коду на шасі зазначеного автомобіля.

15.05.2020 року був проведений огляд місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, поблизу будинку № 1 в ході якого було вилучено автомобіль марки «Ford», моделі «Transit» в кузові червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 . В ході огляду було виявлено порушення пропису номеру кузову, що свідчить про можливу підробку ідентифікаційного номеру зазначеного транспортного засобу.

Допитані в якості свідків працівники УПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що зупинили вище зазначений автомобіль, через порушення правил дорожнього руху, та під час перевірки транспортного засобу виявили даний дефект, а саме сліди підробки ВІН-коду.

Крім цього в ході ОМП було вилучено ключі та технічний паспорт від зазначеного автомобілю.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме: автомобіль марки «Ford», моделі «Transit» в кузові червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , ключі та технічний паспорт від зазначеного автомобілю.

З метою подальшого призначення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, та повного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність на накладення арешту на зазначене майна яке згідно ст. 98 КПК України може бути речовими доказом по даному кримінальному провадженню.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно, ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке було вилучено 15 травня 2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, поблизу будинку №1, а саме автомобіль марки «Ford», моделі «Transit» в кузові червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , ключі та технічний паспорт від зазначеного автомобілю.

У судовому засіданні слідчий Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого з підстав викладених у запереченні.

Власник транспортного засобу ОСОБА_9 також просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Судом встановлено, що 15.05.2020 року до Олександрівського ВП надійшло повідомлення про те що, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, поблизу будинку 1 працівниками УПП було зупинено транспортний засіб "Форд Транзіт" д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та в ході огляду транспортного засобу було виявлено сліди підробки ВІН-коду на шасі зазначеного автомобіля.

15.05.2020 року був проведений огляд місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, поблизу будинку № 1 в ході якого було вилучено автомобіль марки «Ford», моделі «Transit» в кузові червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 .

В ході огляду було виявлено порушення пропису номеру кузову, що свідчить про можливу підробку ідентифікаційного номеру зазначеного транспортного засобу.

Допитані в якості свідків працівники УПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що зупинили вище зазначений автомобіль, через порушення правил дорожнього руху, та під час перевірки транспортного засобу виявили даний дефект, а саме сліди підробки ВІН-коду. Крім цього в ході ОМП було вилучено ключі та технічний паспорт від зазначеного автомобілю.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою подальшого призначення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, та повного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність на накладення арешту на вищевказане майно.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що власник транспортного засобу ОСОБА_9 має право звернутися до суду, в порядку ст. 100 КПК України, з клопотанням про передачу на відповідальне зберігання вищевказаного транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000927, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 15 травня 2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, поблизу будинку №1, а саме автомобіль марки «Ford», моделі «Transit» в кузові червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , ключі та технічний паспорт від зазначеного автомобілю.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1