Справа № 352/2395/19
Провадження № 1-кп/352/123/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судового засідання матеріали об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 знаходиться на розгляді об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
Ухвалами слідчого судді Тисменицького районного Івано-Франківської області від 12.11.2019 року та 14.11.2019 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рамках даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор подав суду клопотання, яке підтримав у підготовчому судовому засіданні, про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, для запобігання такому ризику, як переховування від суду (п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів; та обвинуваченому ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, для запобігання таким ризикам як переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період з 14.01.2020 р. по 16.01.2020 р. грубо порушував заборону суду залишати місце проживання.
Вислухавши думку обвинувачених ОСОБА_4 та його захисника, які заперечували щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які заперечували щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , та відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , виходячи з наступного.
Згідно висновку Конституційного Суду України, викладеному в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`заних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст.29 Конституції України).
Крім того, Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З урахуванням обґрунтованості висунутого обвинувачення, того, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, це стосується ризику переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням того, що останній раніше не судимий, працює приватним підприємцем, має постійне місце проживання, не має міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Встановлено, що питання заміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на тримання під вартою вже було предметом розгляду судом, однак у процесі розгляду було встановлено, що достатніх підстав для заміни запобіжного заходу не було, і у подальшому продовжувався строк цілодобового домашнього арешту.
Тому, суд вважає, що на даному етапі обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи обґрунтованість обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, доведеність прокурором наявності ризиків переховування від суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Суд також враховує, що обвинувачений згідно ст. 89 КК України не судимий, не працює, має постійне місце проживання, не має міцних соціальних зв`язків.
Для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків суд обирає обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні обвинуваченому залишати житло у нічний час, обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати місце постійного проживання без дозволу суду, на строк два місяці, тобто до 22 серпня 2020 року, з покладенням на них обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 181, 194, 196, 205, 314 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 задоволити частково.
У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні у період з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу суду, на строк два місяці, тобто до 22 серпня 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати за викликом до суду;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним вище вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Копії ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області.
ОбратиОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_2 без дозволу суду, на строк два місяці, тобто до 22 серпня 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі наступні обов`язки:
1) прибувати за викликом до суду;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним вище вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Копії ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню Богородчанським ВП ГУНП в Івано-Франківській області.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1