справа № 197/1418/19
провадження № 1-в/197/127/19
УХВАЛА

26 грудня 2019 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника установи

відбування покарань: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 121 ч. 2 КК України до 08 років позбавлення волі та із засудженого стягнуто на користь держави 183,54 грн. відшкодування процесуальних витрат (вартість залучення експерта). Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 року (набрав законної сили 13.11.2019 року) вирок від 23.09.2014 року залишено без змін, лише виключено посилання на обтяжуючу обставину.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривий Ріг від 06.06.2016 року до строку покарання зараховано попереднє ув`язнення.

Ухвалою останнього від 15.03.2017 року невідбуту частину покарання 03 роки 11 місяців 08 днів замінено на більш м`яке, а саме обмеження волі.

На адресу суду надійшло клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання. В обґрунтування клопотання посилається на те, що виправився, щиро розкаюється у вчиненому.

Представник установи в судовому засіданні повідомив, що засуджений став на шлях виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Засуджений відбуває покарання в ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Початок строку відбування покарання 03.01.2014 року.

Станом на 26.12.2019 року не відбута частина покарання засудженого складає 01 рік 14 днів.

Як випливає з матеріалів особової справи, характеристики на засудженого, довідок, останній відбуває покарання з 06.01.2014 року спочатку в ДУ «КУВП (№ 3)», де мав 4 стягнення та 1 заохочення, а з 28.04.2017 року й до тепер, в ДУ "Широківський виправний центр №75", де має 2 заохочення.
Засуджений має 3 заохочення (02.12.2016 року, 27.06.2018 року, 30.08.2019 року) та 3 погашених стягнення (27.06.2014 року порушення режиму утримання, 19.10.2015 року порушення розпорядку дня, 19.01.2016 року перешкоджання обшуку), 1 зняте стягнення (01.11.2016 року збереження заборонених предметів).
В матеріалах особової справи містяться підтвердження додаткових порушень засудженим режиму відбування покарання:
- протокол № 23 від 05.03.2018 року (відсутність на ранковій перевірці),
- протокол № 27 від 18.04.2018 року (перебування засудженого в іншому відділенні без дозволу адміністрації),
- протокол № 22 від 19.02.2019 року (невихід на ранкову перевірку без дозволу адміністрації)
про покарання засудженого за порушення встановленого порядку та умов відбування покарання правами начальника установи (профбесіда).
Відповідно до довідки засудженому 15.05.2018 року відмовлено в поданні документів на умовно-дострокове звільнення, як не довівшому свого виправлення.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг від 05.07.2018 року засудженому відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

Постановою державного виконавця від 06.06.2019 року звернено стягнення на майно засудженого за виконавчим провадженням 55349041 щодо стягнення процесуальних витрат за вищевказаним вироком суду. Згідно бухгалтерської довідки необхідна сума була перерахована на депозитний рахунок ВДВС 31.07.2019 року.

Відповідно до довідки від 09.12.2019 року засуджений працює з травня 2017 року.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заохочення не носять системний характер, в той же час системний характер носять порушення засудженим режиму утримання (має місце на протязі всіх років відбування покарання), процесуальні витрати в сумі 183,54 грн. не сплачені засудженим з 2014 року (хоча працює 2017-2019 роки і сума незначна, стягнута в примусовому порядку лише в липні 2019 року), подяки отримує практично одразу після чергової відмови в умовно-достроковому звільненні (отже, періоди гарної поведінки засудженого пов`язані з бажанням отримати звільнення, а не з фактичним виправленням).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою він не довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 395, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_6