У Х В А Л А
про арешт майна
м. Луцьк 17 грудня 2019 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 07.12.2019,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 07.12.2019 року в ході огляду місця події, а саме: автомобіля марки "Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 07.12.2019 до ЄРДР за №0001375, за попередньою правовою кваліфікацією ст.290 КК України.

Під час огляду місця події 07.12.2019 було вилучено ключі, технічний паспорт на автомобіль та автомобіль марки " Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , на якому виявлено, що ідентифікаційний номер двигуна на маркувальному майданчику піддавався змінам шляхом знищення.

Постановою слідчого від 09.12.2019 вказане майно визнано речовим доказом, оскільки воно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказаний автомобіль, ключі та технічний паспорт, на думку слідчого та прокурора, мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, яка підтримала клопотання, думку власника майна, який просив повернути належний йому автомобіль, оскільки він є добросовісним набувачем, про пошкодження йому нічого не відомо, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що вказане майно вилучене 07.12.2019 під час огляду місця події, клопотання подано до суду 09.12.2019 (в перший робочий день), що стверджується копією поштового відправлення, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність правових підстав для арешту автомобіля та ключів до нього, що визнані речовими доказами, оскільки автомобіль зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим, зважаючи на вимоги чинного законодавства, можливість користування вказаним майном виключається, а тому з метою збереження речового доказу та дослідження органом досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Одночасно, суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2 , оскільки даних про те, що даний документ містить ознаки підробки, суду не надано, в зв`язку з чим клопотання у цій частині до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки "Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 та ключі до даного автомобіля.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В частині клопотання про арешт технічного паспорта на автомобіль НОМЕР_2 відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1