03.02.2020
справа №642/601/20
провадження №1-кс/642/226/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна
03 лютого 2020 року Ленінський районний суд міста Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

слідчого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харків клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 30.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування слідчим зазначено, що в провадженні СВ Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №000276 від 30 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2020 приблизно о 18:00 за адресою: м. Харків, вул. М. Малиновського, 5 було виявлено хлопця, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 у якого було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, та речовину зеленого кольору подрібненому та висушеному стані.
30.01.2020 проведено огляд місця події біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Малиновського 5, в ході якого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видав співробітникам поліції полімерний прозорий полімерний пакет з речовиною зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, та полімерні згортки у кількості 40 шт. з речовиною білого кольору порошкоподібного стану.

В ході проведення огляду місця події, ОСОБА_4 , пояснив, що він протягом останніх шести місяців співпрацює із інтернет-магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «ALLHIM», та займається розповсюдженням вказаних речовин у якості так званих "закладок" на території адміністративних районів м. Харкова.

ОСОБА_4 , повідомив, що виявлена при ньому речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною "амфетамін", яку він мав за мету збути у якості так званих "закладок", за що отримати грошову винагороду.

Крім цього, ОСОБА_4 , повідомив, що отримує вказані речовини від невідомої йому особи, із якою він спілкується у мобільному додатку "Telegram" свого мобільного телефону, та якій надсилає фотознімки із місцезнаходженням вказаних "закладок".

В ході огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав речовину, яку мав на меті збути у якості так званих "закладок",

Крім того, в ході проведення огляду у ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки "Nokia", в корпусі чорного кольору IМЕІ 1: НОМЕР_1 , IМЕІ 2: НОМЕР_2 , Серійний номер: НОМЕР_3 , яким останній використовувався у своїй злочинній діяльності.

Вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, так як вказані предмети є матеріальними об`єктами, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримав.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності власника майна на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 30.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.
Накласти арешт на:

-мобільний телефон мобільний телефон марки "Nokia", в корпусі чорного кольору IМЕІ 1: НОМЕР_1 , IМЕІ 2: НОМЕР_2 , Серійний номер: НОМЕР_3 .

-Полімерний згорток з речовиною зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані;

-Полімерні згортки у кількості 40 шт., із речовиною білого кольору порошкоподібного стану.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1