Справа № 180/1168/19
У Х В А Л А

03 березня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000200 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:
В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області на розгляді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Захисником адвокатом ОСОБА_6 заявлено відвід прокурору ОСОБА_4 з тих підстав, що прокурор уклав угоду про визнання винуватості від 19 червня 2019 року, яку суд не затвердив і розглядає справу в загальному порядку.
Під час судового розгляду ОСОБА_5 , дав покази про те, що злочин не скоював, а досудове провадження проведено на підставі зловживання службовими обов`язками працівників поліції.
Після спілкування з адвокатом 27.02.2020 року приблизно о 09.54 год., перед судовим засіданням ОСОБА_5 , вийшов на вулицю з його кабінету і був затриманим робітником поліції, який доставив його до прокурора ОСОБА_4 ..
Про затримання ОСОБА_5 , його повідомила співмешканка обвинуваченого, яка прийшла до суду з ОСОБА_5 ..
Він терміново прийшов до прокуратури оскільки захищає права та інтереси обвинуваченого відповідно до доручення БВПД за № 004-0053613 від 19 червня 2019 року і в одному із кабінетів побачив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і адвоката.
В його присутності прокурор ОСОБА_4 , намагався здійснити моральний тиск та запропонував ОСОБА_5 , відмовитись від нього і заключити договір з платним адвокатом який сидів уже поруч прокурора зі своїм договором про надання юридичної допомоги.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав відвід, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав відвід прокурору, підтвердив правдивість обставин, викладених в заяві його захисником.

Прокурор проти задоволення відводу заперечував, надав письмові пояснення, щодо заявленого відводу, згідно яких зазначив, що клопотання сторони захисту є безпідставним і виражає лише форму захисту від обвинувачення, з метою ухилення від відповідальності.
На його думку пояснювати повинен захисник, чому він особисто із підозрюваним звернувся до прокурора (тобто до нього) із пропозицією укласти угоду про визнання винуватості, адже він ініціативу не проявляв, і їх не умовляв укладати угоду. Захисник був гарантом відсутності тиску на підозрюваного при укладенні умов угоди. Тому дані доводи захисника є голослівними. Категорично заперечує твердження адвоката про нібито затримання ОСОБА_5 працівниками поліції, здійснення з його боку на нього морального тиску, тим паче в присутності адвоката ОСОБА_6 , висловлювання пропозиції відмовитись від захисника. Наголошує, що він ОСОБА_5 жодним чином не викликав, той прийшов самостійно і спитав прокурора, внаслідок чого, ним було здійснено його особистий прийом, під час якого, відвідувача цікавило питання про його покарання, і побоювання відповідальності. Ним було роз`яснено обвинуваченому його процесуальні права. В тому числі і забезпечення права на захист, так, відповідно до ч.2 ст.20 КПК України прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. Про візит відвідувача внесено відомості до книги прийому громадян на особистому прийомі. Таким чином, твердження адвоката ОСОБА_6 є бездоказовими і упередженими, і обґрунтовуються виключно заявами обвинуваченого та захисника. Звертає увагу суду на постанову про визначення групи прокурорів винесену заступником керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 10.01.2020 року, оригінал якої зберігається на аркуші 111 судової справи № 180/1 168/19. Річ у тім, що він не входить до складу прокурорів, і тому не має повноважень у цій справі з 10.01.2020 року по даний час.
Тому відвід заявлений прокурору ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки він не є процесуальним прокурором у даному проваджені, а отже не вповноважений на здійснення процесуальних дій у провадженні, а тому не може бути відведений.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позицію прокурора ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши сторін, розглянувши заяву, вважає за необхідне відвід задовільнити, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, зокрема:

1) верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю;

2) законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності;

4) презумпції невинуватості;

10) неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Пунктом 1 ч.1 ст.77 КПК України встановлено, що прокурор не має право брати участь у кримінальному провадження, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження, або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.
Суд погоджується з позицією прокурора, що відмова в затвердження угоди про визнання винуватості не може бути підставою для підводу прокурору під час розгляду кримінального провадження.

Однак прокурором жодних доказів на спростування обставин викладених захисником в заяві про відвід, щодо пропозиції обвинуваченому відмовитись від захисника та укласти договір з іншим захисником, який вже перебував у кабінеті з договором про надання юридичних послуг, суду не надано.

Крім того, поведінка прокурора, а саме його зустрічі з обвинуваченим під час судового розгляду кримінального провадження, для роз`яснення йому прав обвинуваченого, зокрема і права на захист, викликають у суду обґрунтовані сумніви у його неупередженості, оскільки права обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені судом, що підтверджується матеріалами справи.

Посилання прокурора на те, що він не має процесуальних повноважень, оскільки заступником керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 10.01.2020 року винесено постанову про визначення групи прокурорів, до якої він не входить, тому не може бути відведений, суд вважає безпідставними, оскільки саме прокурор ОСОБА_4 затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадженні, як старший групи прокурорів та направив його до суду, після чого неодноразово приймав участь у судових засіданнях, займаючи посаду Начальника Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури, підтримуючи обвинувачення в суді. На даний час ОСОБА_4 займає посаду виконувача обов`язків начальника Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури і не втратив повноважень на підтримання обвинувачення в суді. Винесення постанови про призначення в групу інших прокурорів не позбавляє права прокурора, який затвердив та направив обвинувальний акт до суду, підтримувати державне обвинувачення в суді.
Діючий КПК України не передбачає автоматичне скасування повноважень прокурора, що здійснював процесуальне керівництво та направляв обвинувальний акт до суду при постановленні нової постанови про призначення групи прокурорів.
Тому заява захисника про відвід прокурора підлягає розгляду по суті.

Оскільки за результатами розгляду заяви про відвід судом встановлено, сумніви у неупередженості прокурора, заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.77,80,81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву захисника адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000200 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1