Провадження № 274/5354/19
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/351/20

18.05.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі Республіки Грузія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
27.08.19 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.19 за № 0000735.

Запобіжний захід до обвинуваченого застосовано у виді тримання під вартою.

Прокурор клопоче про продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли і існують на даний час.

Захисник та обвинувачений просять замінити запобіжний захід на одноособову особисту поруку або домашній арешт. Захисник вказав, що обвинувачений ще не є винним, цілком можливо, що злочин вчиняв не він, розгляд справи не буде швидким, обвинувачений має дружину, новонароджену дитину на території України, планує своє майбутнє саме в Україні, злочин, у якому його обвинувачують, не є занадто суспільно небезпечним, обвинувачений в силу причин не може повернутися до Грузії, не є тією особою, яка буде бігати від суду, не боїться місць ув`язнення, буде сумлінно виконувати свої обов`язки, і тому захисник готовий особисто взяти під особисту відповідальність на поруки обвинуваченого.

Заслухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано 05 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду. В подальшому строк тримання під вартою було продовжено, востаннє 26.03.20. При обранні та продовженні запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України враховувалась особа, щодо якої вирішувалось питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочину та особи ризики тощо. Слідчим суддею було встановлено, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, давали підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та враховуючи ту обставину, що він вчинив аналогічний вищевказаний злочин, перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді застави та будучи засудженим до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців, може вчинити інший злочин, тому зазначене свідчить про схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчим суддею було встановлено, що ступінь соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 за останнім відомим місцем проживання не є таким, який би утримував його за зазначеним місцем проживання, так як підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не працює, є громадянином Грузії, в Україні не зареєстрований, проживає за межами Бердичівського району, таким чином ступінь соціальних зв`язків є нестійкою та несформованою, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки на виклики до слідчого, а також до суду. Також слідчим суддею встановлено, що частина свідків у вказаному кримінальному провадженні є знайомими підозрюваного ОСОБА_5 , які дають свідчення не на користь останнього, на яких він зможе впливати з метою зміни їх показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Інші, більш м`які, запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам. Ухвали чинні.

На даний час ОСОБА_5 так і продовжує обвинувачуватись у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Його вік, стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, в тому числі щодо наявності на утриманні малолітньої дитини, не змінились з часу застосування запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині даних про особу обвинуваченого. Ризики, які слугували для обрання тримання під вартою, залишились незмінними, ОСОБА_5 так і є особою, щодо якої 12.06.19 було постановлено обвинувальний вирок (зі слів учасників - набрав законної сили) і вчинення злочинних дій йому інкримінується в період визначеного цим вироком іспитового строку звільнення від відбування покарання з випробуванням та під час перебування під дією іншого запобіжного заходу, що взагалі не вплинуло на поведінку особи (обвинувачений на початку судового розгляду вибачився перед потерпілою за скоєне), що у свою чергу вказує на недієвість менш суворих запобіжних заходів, ніж утримання під вартою (як особистої поруки, так і домашнього арешту). Судовий розгляд не вдається завершити виключно у зв`язку з неявками залучених за клопотанням сторони захисту учасників. При чому клопотань про залучення перекладача протягом судового розгляду не заявлялося, і таке клопотання з`явилося лише перед завершенням судового розгляду по суті, обвинувачений тривалий час живе в Україні, співмешкає з українкою в селі, мають спільну дитину, тобто живе у такому мовному середовищі, що зумовлювало його весь час розуміти українську мову, спілкуватися з рідними, сусідами, співробітниками, що є природним для нормального побуту тощо. В подальшому для судового розгляду, дослідження доказів судом залучено перекладача, однак вважати, що обвинувачений не розуміє суть вирішуваного клопотання (а він протягом всього судового розгляду дає ґрунтовні пояснення з даного приводу) суд не може. Висновки ж органу досудового розслідування для суду не є наперед встановленими, та згідно з принципом безпосередності дослідження доказів судом мають бути досліджені всі докази, що потребує продовження розгляду провадження, чого не було зроблено для забезпечення виконання клопотання сторони захисту, і суд на даний час не може робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 331, 369, 372, 170-174, 176-199 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців з дня постановлення ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ "Житомирська УВП (№ 8)".

Головуючий