Справа № 203/794/20
Провадження № 1-кп/0203/609/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000140 від 20.01.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, з середньою освітою, не працюючого, має на утриманні малолітніх дітей 2008 та 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.02.2014 Амур-нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі. Звільнений 23.08.2017 року з Синельниківської ВК №94 по відбуттю строку покарання;

- 21.03.2018 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 395 КК України, до покарання у вигляді 1 місяця арешту. Звільнений 27.06.2018 з Жовтоводської ВК №4 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Мінчечаур республіки Азербайджану, азербайджанця, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітнього сина 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 23.04.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Керуючись ст. 78 ч.3 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 місяці за рішенням Нікопольського МРС Дніпропетровської області від 18.01.2006 року, до відбуття покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 07.08.2009 року, вид - умовно - дострокове звільнення, невідбутий термін 1 рік 3 місяці, 11 днів;

- 24.10.2011 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, керуючись ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, з середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей 2008 та 2009 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

19.01.2020 року приблизно о 21 годині 40 хвилин знаходячись у приміщенні Центрального автовокзалу за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10, за попередньою домовленістю у ОСОБА_5 , який вчинив злочин повторно та у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , виник прямий умисел, спрямований на здійснення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством ,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Для реалізації свого прямого умислу, спрямованого на вчинення вищевказаного злочинного умислу, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 19.01.2020 року приблизно о 21 годині 40 хвилини знаходячись у приміщенні Центрального автовокзалу за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10, визначили в якості об`єкта свого злочинного посягання майно, яке належало потерпілому ОСОБА_8 , а також розподілили ролі кожного при вчиненні вищевказаного злочину, а саме - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні були підійти до потерпілого ОСОБА_8 та, утримуючи його за руки по бокам, увести у напрямку розташованого поряд парку, де ОСОБА_5 повинен був завдати декілька ударів руками в область голови, чим повалити потерпілого з ніг, після чого ОСОБА_5 з ОСОБА_6 повинні були завдати чисельні удари ногами у область тулуба потерпілому, чим подолати його опір, після чого обидва повинні були забрати майно потерпілого, а ОСОБА_7 повинна була вести спостереження, щоб за діями останніх співучасників злочину ніхто не спостерігав та інформувати про сторонніх.
Після чого, приблизно о 21 годині 40 хвилин ,знаходячись у приміщенні Центрального автовокзалу за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10, за попередньою домовленістю ОСОБА_5 ,діючи повторно, та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 та , реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до відведеної йому ролі, дотримуючись злочинної змови з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти волі потерпілого, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та, взявши його за руку, повів у напрямку виходу на платформи 18-21. Далі, перебуваючи біля платформ 18-21, ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 , взявши потерпілого ОСОБА_8 , за руки по бокам повели східцями на перший поверх. Перебуваючи на першому поверсі поміж східців та платформ відправлення, ОСОБА_5 за домовленістю з ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, почали нишпорити у кишенях потерпілого ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 в цей час перебувала на варті, чим привернули увагу пасажирів, один з яких зробив їм зауваження.
Після чого, ігноруючи вимогу пасажира залишити потерпілого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи утримувати потерпілого за руки по бокам, повели його до розташованого неподалік парку, за якими позаду продовжила йти ОСОБА_7 . Далі, приблизно о 21 годині 40 хвилин , знаходячись на території парку навпроти Центрального автовокзалу у м. Дніпро, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів руками в область голови, тим самим застосував насильницькі дії, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, з метою подолання його опору, від чого потерпілий впав на підлогу. Далі ОСОБА_5 , який діяв повторно, за домовленістю з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до відведеної їм ролі, з метою подолати опір потерпілого ОСОБА_8 почали завдавати йому удари руками та ногами в область тулуба, спричинивши останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №351е від 31.01.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді: двох внутрішньо-шкіряних крововиливів в скроневій області ліворуч з переходом на проекцію виличної дуги ліворуч та на ліву щоку, на спинці носу ліворуч, 8-ми саден - по долонній поверхні правої кисті у її основи, по долонній поверхні лівої кисті у її основи, по задній поверхні шиї ліворуч на межі верхньої та середньої третини, синця по зовнішній, задній та частково внутрішній поверхням лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером(на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6») відносяться до легких тілесних ушкоджень , що мають незначні скороминущі наслідки.
Вподальшому, подолавши опір потерпілого ОСОБА_8 , з метою доведення свого умислу на відкрите викрадення чужого майна до кінця, вчиняючи злочин за домовленістю , ОСОБА_5 , діючи повторно , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заволоділи майном потерпілого , а саме: мобільним телефоном марки «Samsungb GT I9100», imei - НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта №457- 20 від 12.02.2020 року складає 1 275 ,00 грн. , грошовими коштами у сумі 600 грн. 00 коп., трьома кредитними картками ПАТ КБ «ПриватБанка», паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , які не становлять для потерпілого матеріальної цінності.
Після чого, за домовленістю між собою , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 875 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. В скоєному кається, шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі. Крім того, зазначив, що 19.01.2020 року він разом з цивільною дружиною ОСОБА_7 , знаходячись в районі автовокзалу в м.Дніпро зустрів знайомого ОСОБА_6 . За попередньою домовленістю вони вирішили викрасти особисті речі потерпілого, якого побачили на платформі в автовокзалі. Після чого він разом з ОСОБА_6 схопили потерпілого під руки, вивели з платформи, нанесли йому тілесні ушкодження та викрали його телефон та гроші. В цей час ОСОБА_7 спостерігала, щоб ніхто не побачив як вони з ОСОБА_6 вчиняють крадіжку. Після чого викрадені речі він віддав ОСОБА_9 . Однак вподальшому потерпілий зупинив патрульну поліцію та працівники поліції затримали їх.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. В скоєному кається, шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі. Крім того, зазначив, що 19.01.2020 року він на пл.Островського в м.Дніпро зустрівся із знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Вони разом пішли на автовокзал в м.Дніпро, де за попередньою домовленістю вони вирішили здійснити крадіжку особистих речей потерпілого, вивели під руки його з платформи, нанесли йому тілесні ушкодженні та викрали його телефон та гроші. В цей час ОСОБА_7 спостерігала, щоб ніхто не побачив як вони з ОСОБА_5 вчиняють крадіжку. Однак вподальшому потерпілий зупинив патрульну поліцію та працівники поліції затримали їх.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду пояснила, що вона дійсно вчинила кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. В скоєному кається, шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі. Крім того зазначила, що 19.01.2020 року вона разом з цивільним чоловіком ОСОБА_5 в районі пл.Островського в м.Дніпро зустріли знайомого ОСОБА_6 , разом з яким пішли на територію автовокзалу. За попередньою домовленістю вони вирішили здійснити крадіжку особистих речей потерпілого, який знаходився на платформі автовокзалу. Крадіжку здійснювали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а вона в цей час спостерігала, щоб ніхто не побачив їх протиправні дії. Однак вподальшому потерпілий зупинив патрульну поліцію та працівники поліції затримали їх.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглядати без його участі, цивільний позов ним не заявлено, не заперечував проти розгляду даного кримінального провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) ,поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. При цьому підлягає виключенню кваліфікуюча ознака - повторне викрадення , оскільки у відповідності до ч.4 ст.32 КК України повторність відсутня, якщо судимість за раніше вчинений злочин особою погашено або знято.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , поєднаний з застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого , вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується виключно позитивно, має на утриманні малолітніх дітей 2008 та 2009, 2011 року народження, вину визнав повністю та щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить рецидив злочину.

За таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 20.02.2014 року з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності; перебуває на обліку на диспансерному обліку в Дніпропетровському міському центрі профілактики та боротьби зі снідом з 07.05.2014 року з діагнозом: ВІЧ-інфекція, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього сина 2011 року народження, характеризується позитивно, вину визнав та щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
За таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_7 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей 2008 та 2009 року народження, характеризується позитивно, вину визнала та щиро покаялася у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
За таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Судові витрати, в розмірі 2355 гривень 15 копійок, за проведення судово-трасологічної експертизи, та в розмірі 326 гривень 15 копійок, за проведення судово-товарознавчої експертизи відповідно до ст.124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню в рівних частках з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись положенням ст. 100 КПК України судом вирішено долю речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчій інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, обраний ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судово-трасологічної експертизи 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок, та за проведення судово-товарознавчої експертизи 108 (сто вісім) гривень 96 копійок.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчій інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_6 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судово-трасологічної експертизи 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок, та за проведення судово-товарознавчої експертизи 108 (сто вісім) гривень 96 копійок.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчій інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_7 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судово-трасологічної експертизи 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок, та за проведення судово-товарознавчої експертизи 108 (сто вісім) гривень 96 копійок.

Речові докази:

-мобільний телефон чорного кольору «Lenovo»,imei1 - НОМЕР_2 , imei2 - НОМЕР_2 ;павер банк «Nоvі Р080»;два флакончики духів;дві зачіски для волосся;2 дві запальнички червоного та жовтого кольору;грошові кошти у сумі 553 грн. 00 коп., які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити за належністю останній;

-мобільний телефон чорного кольору ««Samsungb GT I9100», imei - НОМЕР_1 , у силіконовому чохлі; хусточку;дві викрутки;коробок з сірниками;гігієнічну помаду сірого кольору;візитницю чорного кольору в якій заводиться:паспорт громадянина України на ОСОБА_8 ;золоту банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанку», НОМЕР_3 ;золоту банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанку», НОМЕР_4 ;золоту банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанку», НОМЕР_5 ;стартовий пакт мобільного оператора «Київстар» і сім-картою; пластикову картку «Восток Газ А95 Евро 5»; пластикову карту блакитно-жовтого кольору з червоним написом «Українці Разом»; знижкову пластикову картку «Мед сервісу» сріблястого окрасу, які передано на відповідальне на зберігання ОСОБА_8 , - залишити за належністю ОСОБА_8

-сліди пальців рук,- знищити.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1