Справа № 545/3062/19
Провадження 1-в/545/17/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації ОСОБА_4
розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку з державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)» клопотання засудженої:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки: м. Миколаївськ-на-Амурі, Хабаровський край Російської Федерації, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , не заміжню,з базовою загальною середньою освітою, раніше судиму:
1)22.09.2004 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, за ст.185 ч. 2, 15 ч. 3, 185 ч.3, 186 ч. 3, 70 КК України - 4 роки позбавлення волі. Звільнена 18.11.2004 року Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 17.11.2004 року вирок від 22.09.2004 року змінено на підставі ст.75 КК України звільнена від покарання з іспитовим строком 2 роки.
2)18.04.2005 року Широківський районним судом Дніпропетровської області ст. 185 ч. 2, 71 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 19.03.2008 року умовно достроково на 1 рік 4 місяці 28 днів.
3)02.12.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області ст. 121 ч.2 КК України - 9 років 3 місяці позбавлення волі.
18.02.2016 року ухвалою Полтавського районного суду ст.72 ч.5 КК України в строк відбуття покарання з 25.06.2013 - 09.01.2014 року зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду звернулась засуджена ОСОБА_5 з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримала та прохала задовольнити вказавши , що розкаялась у вчиненому та бажає повернутись до своєї родини.
Представник адміністрації в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженої вказавши що ОСОБА_5 неодноразово судима звільнялася умовно-достроково але належних висновків не зробила і вчинила новий більш тяжкий злочин, тому немає впевненості в правослухняній поведінці засудженої після звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання , вказавши на те, що на даний час не можливо застосувати дану пільгу до засудженої, оскільки ОСОБА_5 з 07.02.2014 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі « Надержинщинська виправна колонія (№65)». За час відбування покарання засуджена має 3 стягнення, які погашено, та 3 захочення, 25.09.2014року, 30.06.2018 року, та 01.04.2019 року, раніше звільнялася умовно-достроково але належних висновків не зробила і вчинила новий більш тяжкий злочин на даний час не можливо зробити висновок, що засуджена стала на шлях виправлення та заслуговує на застосування до неї пільги про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 з 27.06.2013 року перебувала в слідчому ізоляторі м. Кривий Ріг. Характеризувалася негативно мала одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мала. До роботи не залучалася.
З 07.02.2014 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».
Відповідно до статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджена працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді №11, закрійницею.
Схильна безвідповідально відноситись до виконання змінного завдання. Порушувала правила протипожежної безпеки на виробництві,про що із засудженою ОСОБА_5 неодноразово проводилися бесіди виховного характеру,має два стягнення які погашені у встановленому законом порядку.
Після проведених бесід начальником відділення засуджена змінила та покращила свою поведінку та ставлення до режиму відбування покарання,має три заохочення (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці) .
Згідно з висновком державної установи адміністрація вважає, що засуджена ОСОБА_5 не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України тому, що неодноразово судима звільнялася умовно-достроково але належних висновків не зробила і вчинила новий більш тяжкий злочин, тому в адміністрації установи немає впевненості в правослухняній поведінці засудженої після звільнення.
З`ясувавши думку учасників, дослідивши матеріали особової справи, також приймаючи до уваги той факт що засуджена 19.03.2008 року вже звільнялась умовно достроково на 1 рік 4 місяці 28 днів та належних висновків не зробила вчинивши тяжкий злочин передбачений ст. 121 ч.2 КК України, суд вважає, що ОСОБА_5 за час відбування покарання не довела своє виправлення а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а отже клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1