У Х В А Л А
18.07.2019 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
із участю : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 12.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,4 ст.190 КК України,
УСТАНОВИВ :
Жмеринським міськрайонним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000129 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, за ознаками незаконого заволодіння останнім шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами у великих розмірах потерпілого ОСОБА_9 та відповідно грошовими коштами у особливо великих розмірах потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, завдавши останнім майнової шкоди на загальну суму 18373407,50 грн.
В судове засідання наразі не з`явились за викликом захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_17 , потерпілі та свідки. У зв`язку з неявкою останніх прокурор просив відкласти судове засідання, повторивши їх виклик, проти чого не заперечували інші учасники.
Також прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 увидітримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи тим, що раніше визначені ризики досі суттєво не зменшились та не зникли. Вкзав, що вони полягають у можливвості ОСОБА_7 переховуватись від суду з метою уникнення покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим за обвинуваченням у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а з урахуванням їх значної кількості - вчиняти інші крімінальні правопорушення, а також протиправно впливати на свідків, допит переважної частини яких не завершено і потерпілими не зроблено виступ у судових дебатах. Також просив суд врахувати особливо великий розмір шкоди, завданої потерпілим, за обсягом пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили стосовно продовження ОСОБА_7 тримання під вартою, вважаючи відсутніми заявлені прокурором ризики, доказів існування яких, на їх думку, стороною обвинувачення не представлено. Посилаючись на відсутність судимості у обвнуваченого ОСОБА_7 та потреби переховуватись за наявності у нього постійного місця проживання, сім`ї у складі дружини та чотирьох неповнолітніх дітей, а також зважуючи на тривалий час утримання його під вартою, просили змінити йому запобіжний захід, застосувавши щодо нього цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із зобов`язанням носіння засобу контролю.
Обвинувачений ОСОБА_6 щодо вирішення вказаних питань висловився на розсуд суду.
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, попередньо продовжений термін якого спливає 22.07.2019 року, та в межах якого неможливо закінчити судовий розгляд з потреб допиту значної кількості свідків та дослідження письмових доказів, суд виходить з необхідності забезпечення запобігання ризикам, визначених статтею 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 хоча й раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проте наразі йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості та значної кількості умисних особливо тяжких злочинів, надто стосовно протиправного заволодіння в особливо великих розмірах коштами значної кількості фізичних осіб шляхом шахрайства, що визначає достатньо вірогідні підстави можливості його переховування від суду з метою уникнення суворого покарання, а також перебуваючи на волі він може протиправно впливати на свідків, переважна частина яких судом не допитані. При цьому санкція вказаних особливо тяжких злочинів передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що не становить визначених законом обмежень неприпустимості застосування виняткового запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Тому із врахуванням положень ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, сукупності фактичних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , його зрілого віку, характеру та обсягу висунутого звинувачення, грунтовність якого наразі визначається зміненим прокурором в суді обвинуваченням та не спростовується самим лише невизнанням його стороною захисту, потребуючи правової оцінки досліджуваних судом інших доказів, тяжкості покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, які вказано прокурором, судом не встановлено будь-яких об`єктивних відомостей про суттєве зменшення або відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для достатності застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_7 постійного місця проживання та соціальних зв`язків, а також тривалості утримання його під вартою, які наразі не спростовують вказаних прокуром ризиків. Так, суду до теперішнього часу не представлено об`єктивних підтверджень стверджуваних стороною захисту обставин щодо нового фактичного місця проживання сім`ї обвинуваченого ОСОБА_7 , який до його затримання мешкав за іншою адресою; правових підстав стосовно права його проживання у новому житловому приміщенні по АДРЕСА_1 , відомостей про його власника та відповідної згоди останнього, про що неодноразово зауважувалось судом раніше при вирішенні аналогічних клопотань, визначаючи внаслідок цього неможливим застосування домашнього арешту. Відтак його застосування судом визначається недостатнім для забезпечення запобігання вказаним вище ризикам.
За таких обставин та за відсутності об`єктивних відомостей щодо неможливості безпосереднього утримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою суд наразі не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, оскільки вони є недостатніми для запобігання ризикам, суттєвий рівень яких досі не зменшився, та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. Тому застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу є виправданим у даному конкретному випадку з огляду на наведені потреби забезпечення суспільних інтересів та права на справедливий розгляд справи судом і запобігання переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, які превалюють над принципом поваги до особистої свободи, у зв`язку з чим строк його тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів, виходячи з потреб здійснення судового провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.178, 181, 183, 331, 336 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Оголосити перерву в судовому засіданні до 13 годин 00 хвилин 13.09.2019 року із викликом учасників провадження та свідків.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів, тобто до 15.09.2019 року включно.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді