УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2019 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 420 181 010 700 001 94 від 17.07.2018 року за підозрою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ, Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_2 у кримінальному провадженню №0000194 від 17.07.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000194 від 17.07.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та психотропної речовини, вчиненими повторно та за попередньою змовою групою осіб, предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби та особливо небезпечна психотропна речовин, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.
У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімум, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, а також на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий посилається на те, що при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_3 , обставини кримінального правопорушення у вчиненні яких він підозрюється, а саме вчинення тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, що кримінальні правопорушення вчинені проти громадської безпеки, а також у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та направлені проти здоров`я нації, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому при визначенні розміру застави, просить визначити розмір застави, який перевищує розмір визначений ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.
Захисник, адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що підозра в інкримінованому злочині ґрунтується лише на припущеннях, відсутні ризики переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування чи суду, затримання особи проведено у незаконний спосіб. Просили врахувати, що підсудний є внутрішньо переміщеною із зони проведення АТО особою, раніше не судимий, має малолітнього сина.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000194 від 17.07.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

01.08.2019 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.08.2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КПК України.
З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 307 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими суддею доказами.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані свідчать про причетність ОСОБА_3 до події вказаного злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обговорюючи питання наявності зазначених у клопотанні ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного можливості знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення дл справи, впливу на свідків, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.
Так, ОСОБА_3 хоча і є раніше не судимою особою, разом з тим підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років а також наслідки вчинення якого є тяжкими не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, не одружений, не працює, суспільно корисною працею не займається.
Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , його особу, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.
Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_3 перебуваючи на волі незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вірогідність їх настання є досить високою.
Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність соціальних зв`язків, постійного місця роботи, обставини вчинення злочину, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, оскільки в судовому засіданні не було встановлено обставин вчинення злочину ОСОБА_3 із застосуванням насильства або погрозою його застосування у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає, що слід визначити підозрюваному заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про його особу, про спосіб його життя, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та з урахуванням стадії досудового розслідування має бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, та визначити заставу на рівні 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 420 181 010 700 001 94 від 17.07.2018 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ, Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_3 під вартою визначити до 28 вересня 2019 включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 288 150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят ) грн.
Застава вноситься підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: для внесення застави (код ЄДРПОУ - 26268059, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № 2089, призначення платежу - застава за (П.І.Б) згідно ухвали суду (назва суду) від (дата) по справі №, внесені (П.І.Б особи, що вносить заставу).
Документ, що підтверджує внесення застави, надається слідчому, а також адміністрації СІЗО.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.
Покласти на ОСОБА_3 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
здати закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади
утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1