справа № 208/4109/18
№ провадження 1-кп/208/247/19
ВИРОК
Іменем України

14 червня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000874 від 26.05.2018 року і угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянином України, українцем, маючим середню спеціальну освіту, неодруженим, маючим на утриманні неповнолітню дитину, не працюючим, зареєстрованим та мешкаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000874 від 26.05.2018 року та угоди про визнання винуватості від 25.06.2018 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах.
Так, влітку 2017 року, у денний час доби, ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел, спрямований на виготовлення холодної зброї, а саме кастету, перебуваючи на території гаражного комплексу, розташованого неподалік його місця мешкання, а саме біля буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями вчинює виготовлення холодної зброї без передбаченого законом дозволу, шляхом надання алюмінієвому брусу відповідної форми виготовив кастет, який, згідно висновку експерта № 25/3.3/595 від 13.06.2018 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений за типом кастета спрощеної конструкції. Після саморобного виготовлення зазначеного кастету у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, спрямований на його носіння без передбаченого законом дозволу.
Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на носіння вищезазначеного кастету без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , перебуваючи 25.05.2018 року приблизно о 12-55 год. за адресою свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями вчинює носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, переніс вказаний кастет зі свого місця проживання до будинку АДРЕСА_4 , тим самим здійснив незаконне переміщення безпосередньо при собі зазначеної холодної зброї.
Злочинну діяльність ОСОБА_4 було припинено працівниками поліції, які 25.05.2018 року о 13-12 год. зупинили останнього поблизу буд. №12 по вул. Тагільській у м. Кам`янському, у зв`язку із вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Під час огляду речей ОСОБА_4 , у його сумці було виявлено та вилучено кастет, який, згідно висновку експерта № 25/3.3/595 від 13.06.2018 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений за типом кастета спрощеної конструкції.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме у виготовленні та носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
25 червня 2018 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000874 від 26.05.2018 року та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди:
Обвинувачений жодним чином проведенню досудового розслідування не перешкоджав, в ході досудового розслідування беззастережно визнавав вину та зобов`язується:
- співпрацювати з правоохоронними органами у наданні відомостей про осіб, що причетні до вчинення злочинів та обставини, при яких вказані особи вчиняють злочини;
- сприяти розслідуванню та дати показання свідка щодо обставин та осіб, які займаються вчиненням злочинів, а також виявленні та припиненні відомих йому кримінальних правопорушень.
Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим матеріальна шкода не заподіяна, а тому потреби у її відшкодуванні немає.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 263
КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого (згідно ст. 66 КК України), є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого (згідно ст. 67 КК України), не встановлено. Крім того, при призначенні покарання враховується те, що обвинувачений раніше не судимий, перебуває з 2015 року на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, за місцем мешкання скарг на останнього не надходило.
З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, цілі та мети покарання, сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено. Також, наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і міри покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи відсутність потерпілого, завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим. Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачений раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку лікаря психіатра, за місцем мешкання скарг на нього не надходило, його щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.06.2018 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи зброї № 25/3.3/595 від 13.06.2018 року.
Речові докази кастет, упакований до спец. пакету № 3897177, номер книги обліку речових доказів 452, порядковий номер 000136 знищити.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1