Справа № 199/8053/19
ВИРОК
іменем України

15.11.2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001448 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м.Дніпро, з середньою освітою, не одруженого, маючого неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця реєстрації, раніше судимого:
-22.03.2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 28.05.2014 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково з не відбутим терміном покарання 9 місяців 24 дні;
-08.05.2018 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 850 грн; ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.05.2019 року замінено покарання у виді 850 грн - на покарання у виді 50 годин громадських робіт, яке відбуте повністю та 30.10.2019 знято з обліку ДУ «Центр пробації»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2019 близько 14:30 ОСОБА_4 , знаходячись біля КЗ «Міська клінічна лікарня №9», розташованої за адресою: місто Дніпро, проспект Мануйлівський, 29, побачив, що на землі без ознак свідомості лежить похилого віку потерпіла ОСОБА_6 , у вухах якої були одягнені сережки з металу жовтого кольору, а поряд з нею на землі знаходився її мобільний телефон марки «Nokia».

Визначивши вказані предмети об`єктом свого злочинного посягання у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме сережок та телефону потерпілої ОСОБА_6

20.08.2019 приблизно о 14:45 ОСОБА_4 , перебуваючи біля КЗ «Міська клінічна лікарня №9» на пр. Мануйлівському, 29 у м.Дніпро, реалізовуючи з корисливого мотиву свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, вчиненого повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, щодо особи похилого віку, яка перебувала в безпорадному стані, таємно викрав чуже майно, яке належало потерпілій, а саме, зняв з вух ОСОБА_6 сережки з металу жовтого кольору вагою 2,34 гр, вартістю 2445,30 грн, після чого викрав мобільний телефон марки «Nokia 150 DS EAC UA Black» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 991,00 грн, всього на загальну суму 3436,30 грн.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викрадене майно здав під заставу до ломбарду, гроші витратив на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, зняв з вух потерпілої ОСОБА_6 сережки з металу жовтого кольору вагою 2,34 гр, та викрав мобільний телефон марки «Nokia 150 DS EAC UA Black», який лежав біля неї на землі, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, здав до ломбарду, гроші витратив. Потерпіла ОСОБА_6 , яка на зовнішній вигляд була старенька, похилого віку, його дії викрадення, не бачила, оскільки лежала на землі без ознак свідомості.

Потерпіла ОСОБА_6 відмовилась брати участь у судових засіданнях. Звернулась до суду із письмовою заявою про здійснення кримінального провадження за її відсутності. Покарання визначити на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містіть склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та ОСОБА_4 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 20.08.2019, який просить органи поліції прийняти заходи до невідомих осіб що скоїли крадіжку особистого майна його матері ОСОБА_6 на території лікарні № 9, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський;

-протоколом огляду місця події від 20.08.2019 ділянки місцевості асфальту біля КЗ «Міська клінічна лікарня №9», розташованої за адресою: місто Дніпро, пр. Мануйлівський,29, де ОСОБА_4 викрав майно у потерпілій ОСОБА_6 ;

-копією фіскального чека про вартість телефону марки «Nokia 150 DS EAC UA Black», який був наданий слідчому потерпілою ОСОБА_6 ;

-висновком експерта №4274-19 від 23.09.2019, що ринкова вартість викраденого майна станом на 20.08.2019: сережок з металу жовтого кольору вагою 2,34 гр - становить 2445,30 грн; мобільного телефону марки «Nokia 150 DS EAC UA Black» - становить 991,00 грн;

-копією відповіді директора підприємства «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», що ОСОБА_4 надав у заставу майно на підставі договорів про надання фінансового кредиту під заставу від 20.08.2019: № 37.37032/0 - золоті сережки, вагою 2,34 гр; № 37.37041/0 - мобільний телефон «Nokia 150»;

-договором від 20.08.2019 № 37.37032/0 про надання фінансового кредиту підприємством «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», що ОСОБА_4 надав під заставу золоті сережки, вагою 2,34 гр;

-договором від 20.08.2019 № 37.37041/0 про надання фінансового кредиту підприємством «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», що ОСОБА_4 надав під заставу мобільний телефон «Nokia 150»;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.09.2019 за участю свідка ОСОБА_8 , яка за рисами обличчя, зростом, зачісці та зовнішнім виглядом, впізнала ОСОБА_4 як такого, що 20.08.2019 здав їй у ломбарді сережки та мобільний телефон;

-протоколом перегляду відеозапису на диску за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 25.09.2019, наданого працівником підприємства «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» ОСОБА_8 , та безпосередньо вказаним диском, згідно якого ОСОБА_4 підтвердив той факт, що на диску, чоловік, який зафільмований на записі під час звернення до ломбарду та кладе до сховища ломбарду мобільний телефон чорного кольору, отримує від працівника ломбарду документи, гроші, є він. Також ОСОБА_4 зазначає, що 20.08.2019 він заклав до ломбарду золоті сережки, отримав за це 1450 грн;

-копією паспорту громадянки України серії НОМЕР_3 потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-довідкою від 07.11.2019 №21/1/6384-19 начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу ДУ «Центр пробації» ОСОБА_9 , що 30.10.2019 ОСОБА_4 знятий з обліку по відбуттю покарання у виді 50 годин громадських робіт, визначеного на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2019, якою замінено покарання у вигляді штрафу 850 грн, призначеного ОСОБА_4 на підставі вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2018.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто за ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного середньої тяжкості корисливого злочину проти власності - за ч.2 ст.185 КК України, де об`єктом злочинного посягання є право власності, тобто, врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, раніше засуджувався за аналогічне кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку, яка перебувала в безпорадному стані, що судом згідно п.6 ч.1 ст.67 КК України визнається обставинами, які обтяжують покарання.

Крім того, ОСОБА_4 має судимість за умисний злочин, за ч.1 ст.309 КК України та вчинив новий умисний злочин, що судом згідно ст.34, п.1 ч.1 ст.67 КК України, також визнається обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, який вчинив ОСОБА_4 , підвищену суспільну небезпеку злочину, характер злочину, корисливий мотив злочину, минулі засудження обвинуваченого за умисні злочини, що на думку суду вказане свідчить про стійку асоціальність обвинуваченого та його стійку, виключну схильність щодо скоєння умисних злочинів, враховуючи три обставини, що обтяжують покарання, тому суд вважає, що це свідчіть про небезпеку обвинуваченого для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення обвинуваченому покарання виключно у вигляді обмеження волі на певний строк, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом або звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Але, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, призначаючи міру покарання, враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_4 свою провину визнав повністю; не перешкоджав слідству, активне сприяв розкриттю злочинів - своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, місце де він заклав майно потерпілої; щиро каявся та дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, висловив жаль з приводу вчиненого, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання. Приймав міри до часткового відшкодування шкоди, але потерпіла відмовилась, цивільний позов до обвинуваченого не пред`являла.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений скоїв тільки один епізод умисного злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має неповнолітню дитину, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не має не відбутого покарання за попередніми вироками.

З огляду на викладене, відсутність тяжких наслідків від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , з огляду на обставини, пом`якшуючи покарання та інші данні, характеризуючи особу обвинуваченого та надають право суду, призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, наближеного до мінімально можливого.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України у розмірі 314 гривень.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу приведення вироку до виконання та затримання засудженого поліцією.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України у розмірі 314 гривень.
У відповідності з п.7 ч.6 ст.100 КПК України компакт диск із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Обвинувачений, прокурор та потерпіла мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6,7 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілій надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1 ов