Провадження № 1-кс/742/936/19
Єдиний унікальний № 742/1588/19
УХВАЛА
31 травня 2019 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000299 від 05.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
слідчий ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
представник власника майна ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
29.05.2019 року старший слідчий СВ Прилуцького ВП ГУНП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду з клопотанням, яке було погоджено прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається те, що в провадженні СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000299 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за фактом здійснення громадянином ОСОБА_7 за місцем проживання продажу вогнепальної зброї та бойових припасів /а.с.5/.

28.05.2019 року в ході проведення санкціонованого обшуку в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у ОСОБА_4 було виявлено мобільний телефон марки Meizu M3 Note із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , пластикову картку на зворотній стороні якої мається напис друкованими цифрами НОМЕР_2 .

Необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вище вказаних предметів обумовлена тим, що свідок ОСОБА_8 , який був покупцем вогнепальної зброї, спілкувався з замовником саме за номером НОМЕР_1 , а інший номер мобільного телефону - значиться в накладній до посилки, яку отримував вище вказаний свідок у відділенні №1 «Нової Пошти» м. Ніжин. Вказані предмети визнані речовими доказами, а відтак є потреба унеможливити їх приховування або ж знищення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про накладення арешту на майно підтримали з вище наведених мотивів, наполягали на його задоволенні.

Власник майна та його представник категорично заперечували щодо задоволення клопотання, узагальнені мотиви заперечення яких зводяться до порушення права на захист під час проведення обшуку та настання негативних наслідків для підприємницької діяльності, оскільки вилучений мобільний телефон використовувався ОСОБА_4 для організації торгівлі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з частиною 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до частин 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, 05.03.2019 року розпочато кримінальне провадження №0000299 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР /а.с.6/.

Згідно протоколу обшуку від 28.05.19 року та опису вилученого майна, у ОСОБА_4 було виявлено мобільний телефон марки Meizu M3 Note із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , пластикову картку на зворотній стороні якої мається напис друкованими цифрами НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 28.05.2019 року про визнання речовими доказами вилучені в ході проведення обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 вище вказані предмети визнано речовими доказами.

На переконання суду, слідчим, з урахуванням показань свідка ОСОБА_8 та копії експрес-накладної №1550, достовірність яких, ані ОСОБА_4 , ані його представником не заперечувались, доведено, що існують обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення і вилучено майно є доказами у даному кримінальному провадженні, та відповідно може бути використано як доказ певних обставин у кримінальному провадженні.
На даному етапі кримінального провадження потреби досудового слідства виправдовують втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_4 з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів. Доводи представника власника майна про відсутність складу кримінального правопорушення не можуть бути підставою для відмови в накладенні арешту на майно, оскільки слідчий суддя враховує лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведені правові підстави для арешту майна та можливість використання арештованого майна як доказів у кримінальному провадженні, а також враховані розумність та співмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження. З урахуванням наявності ризиків приховування, пошкодження, перетворення або відчуження майна, з метою його збереження є доцільним накладення арешту.
Окрім того, слідчим суддею враховано і відсутність настання реальних негативних наслідків арешту майна для ОСОБА_4 , оскільки останній не позбавляються права власності і щодо вказаного майна застосовані лише тимчасові обмеження у зв`язку із проведенням досудового слідства.
Керуючись ст.ст.98,170-173,370,372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000299 від 05.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на арешт на тимчасово вилучене 28.05.2019 року майно під час проведення обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Meizu M3 Note із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , пластикову картку на зворотній стороні якої мається напис друкованими цифрами НОМЕР_2 з забороною розпоряджатись та користуватись ними, залишивши їх на зберіганні в Прилуцькому ВП ГУНП в Чернігівській області.
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суд.

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1