Справа №522/4976/19
Провадження по справі № 1-кп/522/1171/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2019 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретарі- ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000699 від 28.09.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, м. Краснодон, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого в 2012 році Жовтневим районним судом м.Луганська за ч.3 ст.15, ч.5 ст.185 КК України, звільнений з Краснолуцької виправної колонії №19 у Луганській області у 2013 році;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИЛА:
25 березня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 28.09.2018 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 187КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки є ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти продовженння строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені, у кримінальному провадженні відсутні докази вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі строком до 15 років з конфскацією майна, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений не працевлаштований, ніде не навчається, не одружений, не має постійного місця реєстрації та місця проживання в межах м.Одеси, а також є громодянином іншої держави, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання спроб переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 2 місяці, тобто до 07.10.2019 року.
Строк дії запобіжного заходу становить два місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 09.08.2019 року.
Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: КоваленкоВ.М.

Суддя: ОСОБА_3

09.08.2019