Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3257/19
Провадження № 1-кп/723/3772/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2019 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернiвецької областi в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець кримінальне провадження №0000307 від 20.06.2015 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Валя Кузьміна Глибоцького району, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого оператором АЗС «Стелс» в с.Великий Кучурів, раніше не судимого, щодо якого запобіжний захід не обирався,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
08.08.2019 року до суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду угоду про визнання винуватості, укладену ним з підозрюваним ОСОБА_5 07.08.2019 р. у кримінальному провадженні №0000307 від 20.06.2015 року.

У відповідності до пред`явленого обвинувачення встановлено, що ОСОБА_5 знаходячись на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією у відповідності до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року, прибув 22 квітня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії. За наслідками медичного огляду військово-лікарською комісією ОСОБА_5 визнано придатним для проходження військової служби. 22 квітня 2015 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 під розпис вручено повістку про прибуття 23.04.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення до розташування військової частини в складі команди НОМЕР_1 . Одночасно, ОСОБА_5 було попереджено письмово про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.
Однак, 23.04.2015 року, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбачену ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не прибув у вказаний час до місця призову, не повідомив про причини неприбуття, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України, а також вимоги абз.1, 3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до яких громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та зобов`язався беззастережно визнавати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

Крім того, згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України у виді двох років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, зважаючи на беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття, сприяння органу досудового розслідування, з врахуванням ступеню тяжкості злочину, особи винного.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, наслідки відмови від здійснення обвинуваченим прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, підтвердив дійсність викладених в обвинувальному акті та угоді обставин та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений підтвердив, що дана угода укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_5 , який також погодився на затвердження угоди, його захисника, який не заперечував проти затвердження угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, оскільки останній вчинив ухилення від призову за мобілізацією. Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, він цілком розуміє свої права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Дана угода на думку суду відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000307 від 20.06.2015 року і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, так як судом не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Умови звільнення від відбування покарання з випробуванням встановлені ч.1,ч.2 ст.75 КК України, за наявності яких, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно роз`ясень п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ч.2 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

Визначаючи тривалість іспитового строку та обов`язки, які слід покласти на обвинуваченого, суд враховує тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює, одружений, має малолітню дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст.ст.314, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 серпня 2019 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000307 від 20.06.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1,ч.2 ст.76 КК України, а саме:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. СУДДЯ: