Справа № 487/4221/19
Провадження № 1-кп/487/605/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимим та наявність ризиків, які на даний час не зменшились, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання; незаконно впливати свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема свого неповнолітнього брата, якого схилив до надання послуг сексуального характеру, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, пов`язану із звідництвом, оскільки раніше судимий за злочин цієї ж категорії, тому є підстави вважати, що він схильний вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із звідництвом, крім того, тривалий час не працює, немає офіційного доходу, не має родини та дітей на утримані, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, тому вищевказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на не доведеність ризиків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинуваченого 11.08.2019 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого те, що він раніше судимий та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема свого неповнолітнього брата, якого схилив до надання послуг сексуального характеру, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, пов`язану із звідництвом, оскільки раніше судимий за злочин цієї категорії, тому є підстави вважати, що він схильний вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із звідництвом, крім того, тривалий час не працює, немає офіційного доходу, немає роди тини та дітей на утримані, свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, та вищезазначене вказує на неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Таким чином, суд приходить до переконання, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, тому більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти зазначеним ризикам, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При цьому, стороною захисту не надано будь-яких доказів, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 04.10.2019 року до 17-00 годин.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1