Справа 556/1778/18
Номер провадження 1-кп/556/12/2019
У Х В А Л А
Іменем України

07.06.2019 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_6 ,
законний представник підозрюваного - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження №556/1778/18 (кримінальне провадження №0000324 від 11.07.2018 року) за клопотанням прокурора Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

встановив:
У провадженні Володимирецького районного суду Рівненської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000324 від 11.07.2018 року за клопотанням прокурора Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 08 липня 2018 року він приблизно о 20 год., перебуваючи на території домоволодіння, за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин, умисно, наніс чотири удари кулаком правої руки по голові та обличчю ОСОБА_9 , внаслідок чого останній втративши координацію впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, наніс п`ять ударів ногою по тулубу ОСОБА_9 та даний конфлікт був припиненим.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 125 від 14.08.2018 у громадянина ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних синців та саден обличчя, голови, тулубу, кінцівок, субконюктивальних крововиливів обох очей, які згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинивши довготривалий розлад здоров`я потерпілому.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.
Прокурор клопотання підтримав, в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, згідно висновку судово - психіатричного міг усвідомлювати свої вчинки та керувати ними, але в даний час останній страждає психічним захворюванням, тому просить відносно ОСОБА_4 , застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до виходу із хворобливого стану.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили відносно поданого клопотання, заперечують відносно застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до виходу із хворобливого стану, оскільки на даний час останній веде пасивний спосіб життя, не проявляє агресію, тому немає необхідності застосовувати відносно нього примусові заходи медичного характеру.
Захисник підозрюваного вказує, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не доведений, враховуючи, що безпосередніх свідків події побиття потерпілого ОСОБА_9 не було.
Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснили, що факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не бачили. Вказують, що на території господарстві ОСОБА_4 , було виявлено з побиттями потерпілого ОСОБА_9 .

ОСОБА_12 також вказала, що в минулому вже був факт заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , хоча ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтримували дружні відносини.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, оскільки за станом здоров`я не може прибути до суду, про що надав заяву, де просив справу розглядати без його участі (а.с. 22)
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судвому засіданні підтримав поданий цивільний позов, клопотанян про застосування медичних заходів підтримує.
Факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_4 підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема поясненням потерпілого, висновком судово-медичної експертизи № 125 від 14.08.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2019 року (а.с. кримінального провадження 43), протоколом огляду місця події від 31.08.2019 року на території господарстві ОСОБА_4 , де було виявлено з побиттям потерпілого ОСОБА_9 (а.с. кримінального провадження 58).

Згідно письмових матеріалів справи, а саме висновку судово-психіатричного експерта №229/18 від 18.10.2018 року, встановлено, що даних, які б дозволили стверджувати, що гр. ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та до цього періоду, страждав будь-якими психічними захворюваннями, в матеріалах справи відсутні. В стані тимчасового розладу свідомості чи інших хворобливих психічних станах ОСОБА_4 не перебував. ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої вчинки та керувати ними. ОСОБА_4 в даний час страждає на Дементний синдром з явищами моторної афазії внаслідок органічного ураження головного мозку (відновний період після перенесеної трепанації черепа з видаленням субдуральної гематоми [06.09.2018 р.]) (F06.8 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), з приводу чого потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до виходу із хворобливого стану.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 125 від 14.08.2018 року у громадянина ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних синців та саден обличчя, голови, тулубу, кінцівок, субконюктивальних крововиливів обох очей, які згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинивши довготривалий розлад здоров`я потерпілому.

Згідно п. 2 ч.1, ч.3 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.
Судом визнано доведеним факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_4 а також те, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані осудності, ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої вчинки та керувати ними. ОСОБА_4 в даний час страждає психічним розладом здоров`я, який виключає можливість застосування покарання, тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до виходу із хворобливого стану, а тому суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановленим Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Зважаючи на наведені обставини, а також враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , з урахуванням ступеня небезпечності для себе або інших осіб, що за станом свого психічного здоров`я він потребує застосування примусових заходів медичного характеру, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 92-94 КК України за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України відсутні.
Витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженні - відсутні
Речові докази відсутні.

Крім того, представником позивача ОСОБА_6 до суду подано позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої злочином, де останній просить суд стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України на користь ОСОБА_9 в розмірі 13 004,22 грн. (тринадцять тисяч чотири грн. двадцять дві коп.), моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) та витрати на правову допомогу.
Розглянувши докази, додані до позову, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню частково.
Оскільки суду не надано достовірних доказів, на підтвердження витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 у вказаній сумі, відсутній належний розрахунок, тому суд, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, підлягають задоволенню частково в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп..
В задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки розрахунку витрат суду не надано.
Крім того, суд вважає, що за таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана унаслідок учинення суспільно небезпечного діяння, кримінального правопорушення, та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Керуючись ст.ст. 512, 513, 516, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.2 ст.395 КПК України, ст.ст. 92-94 КК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,- задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Застосуватидо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусовий захід медичного характеру у виді у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до виходу із хворобливого стану.
Покласти виконання ухвали про застосування заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_4 на КЗ Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка Рівненської обласної ради, що розташована за адресою: Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка, вул. Миру, 36-А.
Цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України на користь ОСОБА_9 в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., всього 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.
В задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, відмовити.
Витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженні - відсутні
Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1