Провадження № 1-кп/643/1173/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002418 року від 11.05.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Згідно вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні 30.09.2019 року заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на домашній арешт, зокрема цілодобовий з носінням електронного засобу контролю. В обґрунтування клопотання зазначив, що потерпілий та свідки в судові засідання не з`являються, обвинувачений не має можливості на них впливати, оскільки не знає їх місце проживання. Крім того, обвинувачений в повному обсязі визнає свою вину та має проблеми із здоров`ям.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника та пояснив, що хворіє на порок серця та в умовах СІЗО не отримує належної медичної допомоги.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання 30.09.2019 року не з`явився.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується таким.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2019 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19:00 год. 09.07.2019 року. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не мешкає, не має стійких соціальних зв`язків в м. Харкові, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З пояснень учасників судового провадження вбачається, що вказана ухвала залишена без змін за наслідками її перегляду в апеляційному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького корисливого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Судом встановлено, що ОСОБА_4 дітей не має, офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований.
В судовому засіданні 30.09.2019 року розпочато судовий розгляд кримінального провадження та визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, зокрема визначено необхідність допиту потерпілого і свідків.
Таким чином, станом на 30.09.2019 року докази, в тому числі показання потерпілого та свідків, судом не досліджувались.
За таких обставин суд вважає передчасними доводи захисника відносно того, що ризик впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків станом на 30.09.2019 року зменшився. Доводи захисника відносно того, що обвинувачений не знає місце проживання свідків, суд також не може визнати обґрунтованими, оскільки, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинуваченому було відкрито матеріали кримінального провадження та надано доступ для ознайомлення з ними. Вказані матеріали, як правило, в тому числі містять дані свідків, зокрема зафіксовані у відповідних протоколах допиту свідків.
Факт визнання обвинуваченим свої вини, про що останній зазначив після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту, сам по собі не є підставою для зміни запобіжного заходу. Крім того, суд враховує, що згідно визначеного судом порядку дослідження доказів, допит обвинуваченого відбуватиметься після дослідження всіх доказів сторони обвинувачення.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, зокрема на домішаній арешт.

Оцінюючи доводи ОСОБА_4 щодо незадовільного стану здоров`я та відсутності належної медичної допомоги, суд керується таким.
Захисником зазначено, що він вважає за необхідне, в разі відмови в задоволенні клопотання, вирішити питання щодо забезпечення обвинуваченого належною медичною допомогою.
Судом було запропоновано стороні захисту надати докази незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, зокрема наявності у нього пороку серця, проте станом на 30.09.2019 року вказані докази не надано.
Незважаючи на відсутність вказаних доказів, суд вважає за необхідне визнати доводи обвинуваченого щодо незадовільного стану здоров`я та неотримання відповідної медичної допомоги такими, що потребують відповідного реагування з боку суду.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, до яких в тому числі відноситься обвинувачений.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 206 КПК України, яка має назву «Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини», кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України» зазначено, що стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Суд допускає, що медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94, ECHR 2000-XI); див. також "Хуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v. Switzerland), рішення від 28 січня 1994 року, Серія A, N 280-A).
Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Враховуючи наведене вище та керуючись принципом верховенства права і практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на отримання медичної допомоги, суд вважає за необхідне доручити медичній частині № 27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях провести медичне обстеження ОСОБА_4 з метою визначення стану здоров`я останнього, зокрема наявності проблем із серцем, та необхідності його лікування.
Керуючись ст. 34, 183, 201, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на домашній арешт відмовити.
Зобов`язати медичну частину № 27 Центру охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях (м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 14) провести медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримається під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99), з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 , зокрема наявності у нього пороку серця, та вирішення питання щодо необхідності його лікування у встановленому законодавством України порядку, і повідомити Московський районний суд м. Харкова про виконання ухвали в цій частині (адреса: 61153, м. Харків, пр. Ювіленйний, 38-Є, суддя ОСОБА_1 ).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1