ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2312/19 Справа № 201/5824/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_9

розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001124 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року ОСОБА_9 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою скасувано, звільнено його з-під варти у залі суду.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат та речових доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 27 грудня 2018 року близько 06 години 18 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», литовський реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить юридичній особі Lietuvos ir Ukrainos automobilistu asociacija (код підприємства 30482918, місцезнаходження Литовська республіка м. Вільнюс вул. В. Нагевичауса 3. ЛТ-08237), слідував в Соборному районі м. Дніпра, з боку пр. Слобожанського, у напрямку вул. Січеславської Набережної, у середній смузі для руху по Центральному мосту, проїжджа частини якого мала три смуги для руху та регулювалася реверсивним світлофором, що дозволяв йому рух у двох крайніх правих смугах його напрямку.

В процесі руху водій ОСОБА_9 , в районі електроопори № 28 Центрального мосту м. Дніпра, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, допустивши злочинну недбалість та не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху та маючи можливість об`єктивно виявити автомобіль «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , що рухалася у зустрічному напрямку, змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого у зустрічній смузі для руху допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобілю «Volkswagen Passat», литовський реєстраційний номер НОМЕР_1 , із передньою частиною автомобілю «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , спричинивши останній смертельну травму.

В результаті зіткнення транспортних засобів водію ОСОБА_10 спричинено наступні тілесні ушкодження: в лівій виличній ділянці синець. У проекції верхньої губи, праворуч, та кута ротового отвору синець. У проекції спинки та крила носа, ліворуч, садно. На передній поверхні нижньої губи, посередині, синець. На внутрішній бічній поверхні нижньої губи та нижніх ясен, у проекції 1-4 зубів, праворуч, та 1 -3 зубів, ліворуч, крововилив. На передній поверхні грудної клітини, праворуч, синець. На передній поверхні грудної клітини, ліворуч, та у проекції внутрішнього верхнього квадранта лівої молочної залози синець. На бічній поверхні грудної клітини, праворуч, синець. На зовнішній бічній поверхні правого плеча, у середній третині синець. На задній поверхні правого передпліччя, у нижній третині, синець. На задній, зовнішній, передній, та внутрішній бічній поверхні лівого плеча, у верхній та середній третині, та лівого плечового суглобу, синець. На внутрішній бічній поверхні лівого ліктьового суглобу та верхньої третини лівого передпліччя, синець. На задній поверхні лівого ліктьового суглобу синець. На зовнішній та задній поверхні лівого плеча, на всьому протязі, 8 саден. На зовнішній бічній поверхні лівого стегна, у верхній та середній третині, синець. На задній поверхні лівого передпліччя, у нижній третині, з переходом на тильну поверхню лівої кисті, зап`ястя та п`ястя синець, на тлі якого на задній поверхні лівого передпліччя, у нижній третині, близько 10 саден. На внутрішній бічній поверхні правого стегна, у середній та нижній третинах, внутрішній бічній поверхні правого колінного суглобу синець. На зовнішній та незначно задній поверхні правого стегна, у середній та нижній третині; правого колінного суглобу синець. На зовнішній бічній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу синець. На задній поверхні лівої підколінної ямки, ближче до зовнішнього бічного краю, синець. На задній поверхні лівого стегна, у верхній та середній третині, синець. На задній поверхні тулуба в проекції верхнього та нижнього внутрішніх квадрантів лівої сідниці синець. На передній поверхні правої гомілки, у верхній третині, забійну рану. На передній та незначно зовнішній бічній поверхні, в нижній третині, лівого стегна, забійну рану. З поверхні та у товщі м`яких тканин голови, в правій скронево-тім`яній ділянці, крововилив. З поверхні та у товщі грудини, між 3 та 4 ребрами, закритий , без уламковий перелом. У товщі м`яких тканин навколониркової клітковини праворуч, діафрагми та задньої поверхні правої долі печінки, у товщі м`яких тканин крововилив. У проекції правого наднирника, у товщі м`яких тканин, крововилив. Забій серця: під епікардом у проекції правого передсердя, на передній та задній поверхні, численні вогнищеві крововиливи. Ушкодження правої та лівої долі печінки, жовчного міхура: масивні деструктивні крововиливи, по типу гематоми, з домішкою ядерних клітинних елементів серед еритроцитів та зоною некротично змінених гепатоцитів по периферії крововиливів у печінці. Численні дрібновогнищеві крововиливи, ознаки набряку у товщі сполучної тканини, що прилягає к капсулі печінки. Праворуч, закриті переломи 3,4,5,6,7,8,9,10 ребер, без ушкодження пристінкової плеври, які у проекції між біля-грудинною та середньо-ключичною лініями. Ліворуч, закриті переломи 3,4,5,6,7,8,9 ребер, без ушкодження пристінкової плеври у проекції між біля-грудинною та середньо- ключичною лініями. У нижній третині правої та лівої стегнових кісток закриті багато- уламкові переломи. У проекції лівого гомілково-ступневого суглобу, на внутрішній поверхні, дефект (розрив) суглобової капсули та внутрішній вивих дистальної голівки великогомілкової кістки. На зовнішній бічній поверхні правого гомілково- ступневого суглобу дефект (розрив) суглобової капсули та зовнішній вивих дистальної голівки великогомілкової кістки. У проекції вищезазначених синців, у товщі м`яких тканин, аналогічної форми та розміру крововиливи. У товщі лівого передпліччя у товщі м`яких тканин крововилив. У товщі м`яких тканин, у проекції нижнього краю лівої лопатки, крововилив. Масивний субарахноїдальний (під м`якими мозковими оболонками) крововилив з домішком ядерних клітинних елементів серед еритроцитів та розповсюдженням його у поверхневі ділянки кори з півкулі головного мозку в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, на зовнішній поверхні півкулі головного мозку. Вогнищевий субарахноїдальний (під м`якими мозковими оболонками) крововилив з домішкою ядерних клітинних елементів серед еритроцитів головного мозку. Нечисленні, переважно не пов`язані з судинами, мікрогеморагії у речовині головного мозку, ознаками набряку останнього. Масивний інфільтруючий крововилив у мозковій та корковій речовині наднирника з ділянками некроза його паренхіми у зоні крововилива. Розповсюджені інтраальвеолярні крововиливи з домішкою ядерних елементів серед еритроцитів, помірно вираженим набряком у легенях. Поодинокі дрібновогнищеві крововиливи з домішкою ядерних клітинних елементів серед еритроцитів у паренхімі селезінки та стромі підшлункової залози. Крововиливи у товщі м`яких тканин у ділянках переломів, під плеврою легень, епікардом, у зв`язковому апараті селезінки, брижі. У порожнинах серця та великих судин темно-червона рідка кров. Виявлені при судово- медичній експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі); розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, згідно пункту 2.1.1 а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України „Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України від 16 січня 1995 року"); є небезпечними для життя в момент їх утворення та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Смерть ОСОБА_10 наступила 02 січня 2019 року близько 19 години 20 хвилин в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» від сумісної тупої травми тіла: численних переломів кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів та у подальшому клінічному перебігу ускладнилася поліорганною недостатністю (набряк головного мозку; ознаки паренхіматозної дистрофії кардіоміоцитів та нирок; зональна жирова та розповсюджена зернисто-вакуольна дистрофія печінки; інфільтруючий крововилив у мозковій та корковій речовині наднирника з ділянками некроза його паренхіми), що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року відносно ОСОБА_9 та увалити новий, яким вважати обвинуваченого засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 роки.

Також, прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про дослідження доказів, а саме, документів, які характеризують особу обвинуваченого.

В іншій частині прокурор просив залишити вирок суду без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона обвинувачення посилається на те, що ухвалюючи вирок суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Так, прокурор посилається на те, що судом першої інстанції при застосуванні положень ст. 75 КК України не враховано наслідки вчиненого злочину, зокрема, смерть потерпілої, а також не надано оцінку поведінці обвинуваченого після вчинення злочину, так як останній після ДТП за час перебування загиблої в лікарні жодного разу не турбувався про її стан, допомогу на час перебування ОСОБА_10 в лікарні не надав, збитки відшкодував лише частково.

При цьому, прокурор звертає увагу на те, що чоловік загиблої, потерпілий ОСОБА_7 під час судового розгляду даного кримінального провадження не наполягав на покаранні пов`язаному із позбавленням волі лише за умови, що обвинувачений і надалі буде відшкодовувати завдану шкоду.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Потерпілий проти задоволенні апеляційної скарги заперечував, просив залишити скаргу сторони обвинувачення без задоволення, в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував матеріальну шкоду.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, посилались на її необґрунтованість та безпідставність, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_9 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони, на думку колегії судді, заслуговують на увагу.
Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потеріплий чи його представник.
Так, відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

Згідно з вимогами ст. 75 КК України, для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи.

Так, суд першої інстанції вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, не врахував те, що внаслідок вчиненого злочину настали особливо тяжкі наслідки, а саме смерть людини, однак обвинувачений визнав свою вину лише під вагою зібраних у кримінальному провадженні доказів, і тільки вже в ході судового розгляду кримінального провадження.

За цих обставин судом не надано оцінку поведінці обвинуваченого після вчинення злочину, оскільки після ДТП загибла ОСОБА_10 перебувала ще протягом 7 днів на лікуванні, однак ОСОБА_9 про її стан не турбувався та допомогу не надавав, вказуючи на те, що саме потерпіла винна у ДТП.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо можливості застосування ст. ст. 75, 76 КК України не враховано ставлення самого винного до обставин події.

Так, даючи показання ОСОБА_9 зазначив, що рухався по Центральному мосту у м. Дніпро зі швидкістю 60 - 70 км/год, хоча чітко бачив при в`їзді на міст знак, що обмежує швидкість руху не більше 40 км/год, однак не вважає це суттєвим порушенням у даній дорожній обстановці, оскільки інших машин на мосту не було.

Також, колегія суддів приймає до уваги, як обставину, що характеризує особу обвинуваченого 5 фактів притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за систематичне порушення ПДР України з 04 вересня 2018 року по 17 січня 2019 року, зокрема, за проїзд на забороняючий сигнал світлофора, перетин подвійної суцільної лінії горизонтальної розмітки, порушення вимог знака 5.19. (використання смуги руху), порушення вимог знака 3.3. (рух вантажних автомобілів заборонено).

Крім того, судом першої інстанції при ухваленні вироку та звільненні від відбування покарання з іспитовим строком обвинуваченого не враховано, що ОСОБА_9 одразу після вчинення ДТП, отримавши від слідчого відповідне направлення, ухилився на власний розсуд від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції та ухвалюючи новий, колегія суддів при призначенні покарання враховує дані про особу обвинуваченого, який схильний до грубих, систематичних порушень ПДР України, внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину настали особливо тяжкі наслідки - смерть людини, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_9 ухилився, не працює, раніше не судимий, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому в повному обсязі, однак неодноразово притягався в період з 04 вересня 2018 року по 17 січня 2019 року до адміністративної відповідальності за систематичне порушення ПДР України, відсутність обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України та приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання без застосування вимог ст. ст. 75, 76 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з реальним відбуттям покарання у виправній установі, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 405, 407, 409, 413, 421 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року відносно ОСОБА_9 скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 2 роки.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4