КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2489/2019 Головуючий у І-й інст..: ОСОБА_1
Категорія: ст. 392 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду, контрольне провадження у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.1 ст.155, ч.ч.1,2 ст.156, ч.5 ст.301 КК України ОСОБА_9 за ч.4 ст. 152, ч.3 ст.153, ч.1 ст.155, ч.ч.1,2 ст. 156, ч.3 ст.149, ч.ч.4,5 ст.301 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання представника потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою та змінено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід із застави на тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, до 04 листопада 2019 року, без визначення розміру застави, а також звернуто в дохід держави заставу в сумі 352 400 грн. за обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2018 та зараховано її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вказав про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів що свідчить також і про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема впливу обвинуваченого на потерпілих. Крім того, суд вказав, що обвинувачений порушив обов`язки, покладені на нього за ч.5 ст.194 КПК України, оскільки здійснює спроби спілкування з потерпілими після встановленої судом заборони.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду 1-ї інстанції скасувати, оскільки вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи на волі, не порушував покладені на нього обов`язки, а також до 10.07.2019 на ОСОБА_8 не було покладено обов`язку утримуватись від спілкування з потерпілими чи свідками і суд у своєму рішення не вказав, коли і як обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який проти неї заперечив, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Як вважає колегія суддів, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на тримання під вартою судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні, в тому числі й особливо тяжких злочинів, а саме за ч.4 ст.152, ч.5 ст. 301 КК України, приймаючи до уваги підвищену ступінь суспільної небезпечності злочинів, які ставляться ОСОБА_8 в провину та існування обґрунтованого ризику того, що він може здійснювати вплив на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки вже порушив обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими, покладений на нього ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2019, враховуючи також ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

Доводи захисника про те, що докази сторони обвинувачення стосовно існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є не обґрунтованими, не заслуговують на увагу.

Так, однією з підстав для обрання/продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а в контексті ч. 1 ст. 178 КПК України судом мають враховуватися, серед іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Разом з тим, з огляду на стадію кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 вже висунуто обвинувачення і триває судовий розгляд у суді першої інстанції, не підлягають окремому вирішенню питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності, для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а суд повинен зважити на характер, тяжкість і наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та оцінити ризики, якщо прокурор доведе їх існування. При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд першої інстанції, як це слідує зі змісту судового рішення, визнав таким, що продовжив існувати ризик того, що ОСОБА_8 зможе впливати на потерпілих у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, і з цим погоджується колегія суддів.

Колегія суддів вважає, що матеріали провадженні містять беззаперечні дані, які доводять існування ризику впливу обвинуваченого на потерпілих, а відтак достатньо вмотивованим висновок суду щодо необхідності тримання останнього під вартою, щоб завадити цьому.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу обвинуваченого, та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, суд навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а отже підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на приписи п.1 ч.4 ст.183 КПК України про те, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, враховуючи, що попередньою ухвалою суду 1-ї інстанції від 10.07.2019 до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді застави, однак обов`язки, покладені на ОСОБА_8 судом, були ним порушені, підстав для застосування застави до ОСОБА_8 , який обвинувачується серед іншого у вчиненні злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, не вбачається.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду 1-ї інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Таким чином, рішення суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4