ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2019 року

м. Київ
справа № 202/66/13-к

провадження № 51-7413км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року, якою повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами обставини
За вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того, ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 190 КК на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 190 КК на строк 6 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного їй майна.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року вирок змінено в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК та звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності. Цей же вирок у частині засудження ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 358 КК скасовано, а провадження закрито за відсутністю в її діях складу злочину. Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного їй майна.
25 березня 2018 року ОСОБА_7 звернулася із заявою до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про перегляд зазначених судових рішень за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 7 червня 2018 року заяву залишено без руху, а ухвалою цього ж суду від 23 червня 2018 року повернуто.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року повернуто у зв`язку із закінченням строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.
Вимоги заяви і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_7 посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх доводів зазначає, що її апеляційну скаргу суд повернув безпідставно. Вважає, що строку на апеляційне оскарження не порушено, оскільки вона подала апеляційну скаргу у строк, встановлений в ухвалі судом першої інстанції. Так, цей строк закінчився у суботу 30 червня 2018 року, цей день був неробочим днем, а першим робочий днем після чотирьох неробочих було 2 липня 2018 року, коли вона й подала апеляційну скаргу.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні:
- захисник підтримав вимоги касаційної скарги;
- прокурор просила закрити касаційне провадження у зв`язку із скасуванням ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року.

Мотиви Суду
У п. 2 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) зазначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути поданапротягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 115 КПК при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

За ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року строк на її оскарження до апеляційного суду відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК становить 7днів з дня її оголошення.

Як установив апеляційний суд, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції було постановлено 23 червня, однак ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу лише 2 липня 2018 року, пропустивши строк на апеляційне оскарження, а тому апеляційний суд ухвалою від 13 липня 2018 року повернув її скаргу.

Разом із тим, суд дійшов помилкового висновку щодо пропуску ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження, оскільки останній день подачі апеляційної скарги субота 30 червня 2018 року був неробочим днем, при цьому першим робочим днем після нього був понеділок 2 липня 2018 року, коли заявниця й подала апеляційну скаргу.

Проте апеляційний суд не врахував вищезазначених правил обчислення процесуальних строків, тобто належним чином не дослідив питання, чи пропустила ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали.
Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив вимоги статей 115, 395, 399 КПК, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч.1 ст. 412 КПК).
Доводи прокурора у судовому засіданні касаційного суду про відсутність предмета касаційного розгляду у зв`язку зі скасуванням ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року не заслуговують на увагу, оскільки ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року, яка є предметом касаційного розгляду, ніким не скасована. Водночас питання щодо неможливості повторного апеляційного розгляду у зв`язку з відсутністю предмета перегляду з підстав, зазначених прокурором, може бути вирішено в суді апеляційної інстанції.
З огляду на зазначене касаційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуваннювідповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а кримінальне провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати наведене та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 369, 412, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.
Скасувати ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року, якою повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3