Ухвала
іменем України
09 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 242/2771/19

провадження № 51-6073ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 18 червня 2019 року, Донецького апеляційного суду від 29 серпня 2019 року та 30 жовтня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 18 червня 2019 року без зміни. 30 жовтня 2019 року ухвалою зазначеного суду відмовлено засудженому ОСОБА_4 в роз`ясненні ухвали від 29 серпня 2019 року, якою його апеляційну скаргу на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 18 червня 2019 року залишено без задоволення.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши зміст копій оскаржуваних судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України обов`язковим для перегляду судових рішень є апеляційний порядок, тоді як право особи на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, право на доступ до Верховного Суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті у касаційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету ефективний розгляд касаційним судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою. Так, предметом касаційного розгляду у кримінальному аспекті переважно виступає дотримання судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального закону при вирішенні питань, пов`язаних з притягненням особи до кримінальної відповідальності, та призначенні покарання, а також забезпечення права на апеляційний перегляд судових рішень у кримінальному провадженні.
У ст. 539 КПК визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. А ч. 6 ст. 539 КПК передбачено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
В рішенні ЄСПЛ від 13 травня 2003 року у справі «Монкорне де Комон проти Франції», заява № 59290/00, роз`яснено, що процедури, які стосуються виконання вироків, не підпадають під дію ст. 6 Конвенції в її кримінальному аспекті розгляду, оскільки рішення з питань застосування, яке набрало законної сили, не зачіпає «спору ... про цивільні права і обов`язки» та не має відношення до «пред`явлення кримінального обвинувачення» у значенні ст. 6 Конвенції.
Правова позиція з цього питання сформульована в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року, провадження №13-38кс18, про те, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК). Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Таким чином, всі наступні питання, які виникають у зв`язку з виконанням вироку, вирішуються в порядку Розділу VIII «Виконання судових рішень» цього Кодексу, яким передбачено лише апеляційний порядок оскарження судових рішень.
Як вбачається з доданих копій судових рішень, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення під час перебування у Київському слідчому ізоляторі для розгляду касаційної скарги з 15 листопада 2018 року по 20 березня 2019 року до строку покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України (далі КК) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18 червня 2019 року відмовлено засудженому у задоволені даного клопотання, оскільки строк попереднього ув`язнення засудженого закінчився з моменту набрання вироком законної сили, а саме 14 червня 2018 року. Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 серпня 2019 року залишено без задоволення, а ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 18 червня 2019 року без зміни. Крім того, засудженим було подано заяву до вищезазначеного суду з приводу роз`яснення рішення від 29 серпня 2019 року, проте ухвалою від 30 жовтня 2019 року у роз`ясненні даного рішення засудженому ОСОБА_4 було відмовлено
Тобто, засуджений ОСОБА_4 повною мірою скористався своїм правом на оскарження судових рішень, які були ухвалені за результатом розгляду його клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 18 червня 2019 року, Донецького апеляційного суду від 29 серпня 2019 року та 30 жовтня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3