Справа № 751/752/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/612/19
Категорія - ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009722, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баранівка, Баранівського району, Житомирської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02 червня 2006 року Кіровським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 104, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 23 листопада 2006 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 09 лютого 2008 року Первомайським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

- 07 травня2011 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 02 вересня 2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3432 грн. 00 коп.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, перекваліфікувавши його дії на ст.. 186 КК України. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він не висловлював погроз потерпілому, а сокиру знайшов біля будинку та застосовував виключно щоб розібрати камін та в подальшому забрав з собою, оскільки на ній малися його відбитки. Також зазначає, що не мав наміру застосовувати насильство.

Суд першої інстанції встановив, що 18 грудня 2018 року, о 12 год. 22 хв., ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного заволодіння чужим майном та особистого збагачення, переліз через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та шляхом відтиску віконної рами проник до частини житлового будинку АДРЕСА_3 , де незаконно заволодів сумкою спортивною чорного кольору марки «Nike T90», вартістю 300,44 грн., косметичкою «Nivea», вартістю 50 грн., монітором марки «Viewsonic» модель VA703m, вартістю 740 грн., чоловічими шкіряними рукавицями чорного кольору марки «Holms», вартістю 127,33 грн., камерою зовнішнього відеоспостереження марки «Intervision» модель XP-364W s/n , вартістю 2105,44 грн., відеореєстратором марки «Н.264 Digital video Recorder GTR-401», вартістю 580,67 грн., термосом металевим об`ємом 1 літр марки «Maestro», новорічною гірляндою 8 метрів 100 LED ламп, подовжувачем «ZoJoh» на 4 розетки довжиною 3 метри, двома декоративними іграшками «Домовичок», курткою чоловічою чорного кольору марки «Love Moshcino», курткою чоловічою темно-синього кольору «Tribord», чоловічими кедами чорними демісезонними «adidas», чоловічими кросівками «adidas terrex 370», чоловічою шкіряною сумкою коричневого кольору розміром 20x25 см. марки «Fashion», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а всього майна на загальну суму 3 903,88 грн., що належить ОСОБА_9 .

В цей час дії ОСОБА_8 , розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілим ОСОБА_9 . Незважаючи на це, ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, взяв у руки сокиру, що знаходилась у вказаному будинку, та, замахнувшись нею на потерпілого ОСОБА_9 , погрожував застосуванням до нього насильства, що є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, а саме вбивством ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_8 , відкрито утримуючи при собі раніше викрадене майно, покинув місце вчинення злочину через вікно будинку, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3 903,88 грн.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який висловився на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, які встановлено з урахуванням усіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що взяті до уваги при з`ясуванні дійсних обставин події, та ґрунтуються на сукупності ретельно досліджених, належним чином проаналізованих, оцінених та докладно наведених у вироку доказах.

Зокрема, суд поклав у основу вироку показання: самого ОСОБА_8 , згідно яких, останній не заперечив факту заволодіння чужим майном, проте заперечив факт розбою, погрози застосування насильства та заперечив проти кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 187 КК України. Вказував, що потерпілому сокирою не погрожував, а взяв її з собою з метою не залишення відбитків пальців на місці події;

- потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 18 грудня 2018 року йому телефоном повідомили, що в його будинку хтось є. Коли він зайшов до будинку то дальній кімнаті - залі, з правої сторони за кутом, він побачив обвинуваченого, який накинувся на нього з сокирою з криком «я тебе вб`ю». Ухилившись від нападу він вибіг на вулицю. Обвинувачений біг за ним, в цей час він відчував загрозу нанесення йому удару, відчував загрозу для свого життя, однак оскільки він швидко біг, його здоров`ю шкоди заподіяно не було. Він вибіг на вулицю. Тоді обвинувачений зачинив за ним вхідні двері із середини.

Встановлені судом обставини, щодо винуватості ОСОБА_8 , крім вищезазначених показань, також підтверджується даними, що містяться у наступних доказах:

- рапортах працівників Чернігівського ВП від 18 грудня 2018 року, з яких вбачається, що 18 грудня 2018 року о 12 год. 30 хв. отримано повідомлення ОСОБА_9 про те, що до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , проник невідомий чоловік, зовні схожий на наркомана, який, утримуючи у руках сокиру, погрожував заявнику;

- протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 грудня 2018 року, згідно якого ОСОБА_9 повідомив про факт проникнення 18 грудня 2018 року, близько 12 год. 15 хв., невідомої особи до його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , яка погрожуючи сокирою, відкрито заволоділа його майном;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 грудня 2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 на фотокартці на якій зображено ОСОБА_8 впізнав чоловіка, який проник до його будинку, та якого він в подальшому затримав;

- висновку товарознавчої експертизи № 35 від 24 січня 2019 року, з якого вбачається, що вартість сумки спортивної чорного кольору марки «Nike T90» становить 300,44 грн., вартість косметички «Nivea» становить 50 грн., вартість монітору марки «Viewsonic» модель VA703m становить 740 грн., вартість чоловічих шкіряних рукавиць чорного кольору марки «Holms» становить 127,33 грн., вартість камери зовнішнього відеоспостереження марки «Intervision» модель XP-364W s/n становить 2105,44 грн., вартість відеореєстратору марки «Н.264 Digital Video Recorder GTR-401» становить 580,67 грн.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені обвинуваченим в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого про неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність у частині кваліфікації його дій як розбій, а не як грабіж, є безпідставними.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності - це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Метою погрози є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим.

Так, за результатами дослідження доказів у кримінальному провадженні, у тому числі й показань самого потерпілого, судом беззаперечно встановлено, що у той момент, коли потерпілий виявив обвинуваченого в будинку, останній схопив сокиру та крикнув «я тебе вб`ю» і згідно показань самого обвинуваченого в цей момент він дійсно викрикнув потерпілому нецензурною лайкою. Тобто, у вказаний момент поведінка ОСОБА_8 поєднана з погрозою сприймалася як така, що дійсно може бути реалізована.

Об`єктивних підстав вважати, що в момент висунення погрози потерпілий не вбачав у діях нападника реальної загрози своєму життю та здоров`ю, судом не встановлено. З огляду на те, що у повідомленні отриманого працівниками поліції та заяві про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий саме повідомляв про погрозу йому сокирою, що відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи.

Твердження апелянта про необхідність перекваліфікації його дій на менш тяжку статтю КК України слід розцінювати, як намагання уникнути відповідальності за скоєне більш тяжкого злочину.

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що вина ОСОБА_8 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а його дії, судом першої інстанції, кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд правильно врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, до адміністративної відповідальності притягувався, задовільну характеристику за місцем відбування попереднього покарання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.

З вищенаведеним висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4