УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури міста Київської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №420 171 011 000 002 21 від 19.06.2017 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури міста Київської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №420 171 011 000 002 21 від 19.06.2017 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 . Разом із зазначеним клопотанням до суду подано клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управління Головного управління Національної поліції в Київській області, за процесуального керівництва прокуратури Київської області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 19.06.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - 14.12.2015 право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_7 за ОСОБА_8 на підставі наданих ним документів про приватизацію помешкання.

В той же час, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, про що 25.04.2016 було зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 6585. У померлого ОСОБА_8 був єдиний спадкоємець його син ОСОБА_8 , який автоматично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки був зареєстрований з ним за однією адресою. Однак, юридично оформити спадщину останній не встиг так як ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що зроблено актовий запис про смерть за № 8594 від 31.05.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від їх прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини. В той же час, частиною 3 цієї ж статті передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам належить право комунальної власності на нерухоме і рухоме майно.

Згідно статей 5, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м. Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування.

Таким чином, у померлого ОСОБА_8 жодних спадкоємців більше не було, відтак належна йому на праві приватної власності квартира після його смерті повинна була б перейти у власність територіальної громади м. Києва, тобто Київській міській раді.

Поряд з цим, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вирішила стати на злочинний шлях та незаконно заволодіти чужим майном шляхом обману, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, з метою незаконного заволодіння вказаною квартирою, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, 29.09.2016 подала до Васильківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву від свого імені про встановлення факту проживання її із ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з березня 2010 по 06.05.2016. В додаток до вищезазначеної позовної заяви ОСОБА_6 подала завідомо неправдиві документи, а саме: договір оренди будинку від 03.03.2010, згідного якого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 нібито разом орендували будинок в АДРЕСА_2 та копію нотаріально завіреного свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що надало їй можливість претендувати на спадщину.

В свою чергу, ОСОБА_6 переслідуючи корисливий мотив наживи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, достовірно знаючи, що вона з ОСОБА_8 не проживала і вищезазначені документи подані нею до суду є підробленими, таким чином ввела суд в оману і як наслідок рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2016, заяву ОСОБА_6 задоволено та встановлено факт проживання останньої із ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловік та жінка.

У подальшому ОСОБА_6 реалізуючи свій умисел на заволодіння чужого майна, 03.08.2016 подала заяву до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після померлого - ОСОБА_8 , мотивуючи це тим, що нібито вона мешкала разом з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років. В подальшому, ОСОБА_6 , надала нотаріусу рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2016, яким було встановлено факт її проживання з померлим без реєстрації шлюбу однією сім`єю, яке вона отримала в результаті введення в оману суддю та завідомо підроблені документи, а саме копію договору оренди будинку від 03.03.2010, згідно якого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 нібито разом орендували будинок у АДРЕСА_2 та копію нотаріально завіреного свідоцтва про народження ОСОБА_8 , що надало їй можливість претендувати на спадщину.

Після цього, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.01.2017 право власності на квартиру АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_6 нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 . При цьому, підставою для реєстрації права власності на згадану квартиру стало, нібито, свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 7-2, видане 10.01.2017 державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 переслідуючи корисливий мотив наживи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, достовірно знаючи, що вона з ОСОБА_8 не проживала і документи подані нею до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори є підробленими, а рішення суду отримано в результаті шахрайських дій ОСОБА_6 , остання ввела в оману державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 , в результаті чого 10.01.2017 право власності на квартиру АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_6 . Окрім квартири, ОСОБА_6 , шляхом обману, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2017 заволоділа і грошовими коштами ОСОБА_8 , які були у останнього на банківських рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме 58117,59 доларів США(згідно курсу НБУ станом на 10.01.2017 рік 1570337,28 гривень), 14574,71 гривень та 30105,08 Євро (згідно курсу НБУ станом на 10.01.2017 рік 861306,33), що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

24.06.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка смт. Терезине, Білоцерківського району Київської області, громадянці України, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимій, на адресу її реєстрації, а саме: АДРЕСА_4 було направлено повідомлення про підозру у незаконному заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий зазначає, що 26.06.2019, згідно інформації пошуку поштових відправлень Укрпошти, повідомлення про підозру ОСОБА_6 було отримано.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

В клопотанні слідчий також зазначає, що відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В ході досудового розслідування прокурором та слідчим у кримінальному провадженні на адресу реєстрації ( АДРЕСА_4 ) та на адресу фактичного місця проживання( АДРЕСА_5 неодноразово було надіслано повістки про виклик, але остання їх ігнорує та на виклики не з`являється, виїздом на місце мешкання остання була відсутня, місце знаходження підозрюваної слідству невідоме. Вказані вище факти свідчать про те, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

На теперішній час ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Крім цього, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років та з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, може вчинити дії, спрямовані на продовження переховування від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.
Відповідно до частини червертої статті 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
При цьому, аналізом та оцінкою наданих на дослідження матеріалів справи органом досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_6 має статус підозрюваного, з огляду на пояснення свідка ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на яку слідчим відправлено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , відповідно до яких остання за зазначеною адресою не проживає з 2017 року.

У зв`язку з чим в задоволенні зазначеного клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури міста Київської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №420 171 011 000 002 21 від 19.06.2017 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1