Провадження № 1-кп/727/59/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представників потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження №0002494 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

Встановив:

04 серпня 2017 року приблизно о 18.45 год. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Skoda-Kodiaq», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проспекту Незалежності м. Чернівці, зі сторони вулиці Небесної Сотні в напрямку вулиці Головна, в крайній лівій смузі руху зі швидкістю 30 км/год., яка є допустимою в межах населеного пункту.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку №107 та позначений інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 (2) «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра», ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дорогу по пішохідному переході в темпі спокійної ходи, з права на ліво відносно напрямку його руху, не надав перевагу у русі пішоходу та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на останню.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , у відповідності до висновку СМЕ №044 від 24.04.2018 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: консолідованого зламу лівої сідничної кістки, консолідованого перелому дна лівої виртлюгової западини, посттравматичного деформуючого остеоартрозу (коксартрозу) лівого кульшового суглобу із згинально-провідною контрактурою зі стійким больовим синдромом, відносним вкороченням лівої нижньої кінцівки на 2 см. Зазначені нозології є наслідком наявних у минулому переломів лівої сідничної кістки, внутрішньо-суглобового перелому дна вертлюгової западини.

За таких обставин, різко проявлене обмеження рухів (контрактура) в кульшовому суглобі викликає відсоток стійкої втрати загальної працездатності, який дорівнює 35%. Таким чином, із застосуванням зазначеного критерію, спричинені ОСОБА_6 ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що призвели до стійкої втрати загальної працездатності більш ніш на 1/3.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачений ОСОБА_5 вчинив в результаті порушення та невиконання вимог п.п.1.5., 2.3.б) та 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія: п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.?18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково і пояснив суду, що 04.08.2017 року приблизно о 18.45 год. він керував автомобілем марки «Skoda-Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 , та рухався по проспекту Незалежності м. Чернівці, зі сторони вулиці Небесної Сотні в напрямку вулиці Головна, в крайній лівій смузі руху. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, щось трапилось і він не побачив завчасно пішохода. Потерпілу він побачив тільки в 2-3 метрах, в результаті чого вчинив наїзд. Не визнав, що потерпілій були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а вважав, що спричинив потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості. Цивільний позов в частині майнової шкоди визнав частково, в частині моральної шкоди не визнав.

Незважаючи на часткове визнання обвинувачуваним ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, суд вважає, що його винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, повністю підтверджується показами потерпілої, представника потерпілої, свідків, експертав судовому засіданні, дослідженими письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила суду, що 04.08.2017 року приблизно о 18.45 год. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Skoda-Kodiaq», допустив на неї наїзд. В результаті вчиненого кримінального правопорушення їй було завдано майнову та моральну шкоду, яка виразилась у витраті коштів на лікування, короткочасному розладі здоров`я, фізичному стражданні від болю, сильних душевних стражданнях, змінами в емоційному настрої, які перешкоджали активному соціальному функціонуванню її, як особистості. Вона була прикута до ліжка, не могла нормально справляти фізіологічні потреби та виконувати санітарно-гігієнічні процедури без сторонньої допомоги, що призвело до майнових збитків та моральних страждань. Вона вимушена була проходити тривале та складне лікування, що призвело до витрат на лікування та реабілітацію. Внаслідок спричинених травм, вона в період часу з 25.10.2017 року по 17.11.2017 року перебувала на санаторному лікуванні в санаторії «Карпати» Мукачівському району Закарпатської області, на переїзд туди і назад вона витратила 15000 грн. В неї з`явились супутні розлади здоров`я та хвороби, а саме безсоння, душевні хвилювання, стреси та емоційний дискомфорт. Також в неї виникла виразкова хвороба шлунка та дванадцятипалої кишки. Протягом місяця вона була прикута до ліжка, а ще два місяці не могла самостійно пересуватися та користувалась сторонньою допомогою, на яку було витрачено 30000 грн. Вона швидко втомлюється, не може більше години перебувати у сидячому положенні через біль, знижений настрій, фіксованість на негативних переживаннях, насторога. Їй важко добиратись на роботу і з роботи без сторонньої допомоги. Крім того, вона, внаслідок травмування, не могла приймати самостійну участь під час досудового та судового слідства, а тому користувалась послугами адвоката, якому сплатила 15000 грн. Вона систематично отримувала погрози фізичної розправи по телефону у вигляді смс-повідомлень та голосових дзвінків в зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження. Смс-повідомлення були пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, вони надходили їй перед судовими засіданнями, вона боялась. Спочатку обвинувачений пропонував їй 500 грн., потім 14000 грн. Її транспортували в лежачому положенні, до червня 2018 року вона користувалася милицями. Обвинувачений нічого їй не відшкодував. На лікування, реабілітацію та курортне лікування та інші необхідні речі вона витратила 128970 грн. Вона займається лікувальною фізкультурою вдома. Через тривалу нерухомість вона набрала додаткову вагу. Приходячи додому, вона не готує їжу, а лежить і відпочиває. Вона не може танцювати, одягати високі підбори, а ходить лише в тапочках. Крім того, вона не може відвідувати концерти та театр, не може займатись онуками. Просила покарати обвинуваченого суворо та стягнути з обвинуваченого на її користь майнову шкоду в сумі 128970,00 грн., моральну шкоду в сумі 400000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн.

Представник потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив суду, що він є чоловіком ОСОБА_6 . В санаторій потерпілу везли, а потім забирали на найнятому автотранспорті, за що сплатили водію 15000 грн. Потерпіла була прикута до ліжка, не могла самостійно пересуватися та вимушена була користувалась сторонньою допомогою жінки з стажем роботи медсестрою, на яку було витрачено 30000 грн. Комп`ютерна томографія шкідлива для людини, оскільки людина отримує велику кількість випромінювання. Кошти в сумі 3000 грн. на комп`ютерну томографію не були використані, тому він готовий повернути їх. Він обвинуваченому назвав суму лікування та подальшої реабілітації однак той відмовився оплачувати вказані кошти.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив суду, що він є сином потерпілої ОСОБА_6 . Він перевівся з м. Києва в м. Чернівці для того, щоб здійснювати догляд за матір`ю. Він носив маму на руках на санітарні процедури, готував їжу, возив в лікарню на обстеження та процедури, супроводжував її по лікарні, привозив додому. До дорожньо-транспортної пригоди мати була життєрадісною, а після психоемоційний стан став пригніченим, вона відчувала біль, їй було незручно, що за нею потрібно здійснювати догляд. Потерпіла відчувала страх на вулиці, особливо під час переходу дороги. Вона постійно боїться знову потрапити в дорожньо-транспортну пригоду. Після прийому препаратів, в матері проявилась виразкова хвороба шлунку, вона відчуває біль в животі та не може повноцінно нормально харчуватись. Він з 04.08.2017 року по 31.08.2017 року приїжджав по вихідним допомагати матері, а з квітня 2018 року вже постійно знаходився в м. Чернівці. Смс-повідомлення приходили перед судовими засіданнями, вона переживала. Раніше потерпіла таких смс-повідомлень не отримувала.
Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав висновок №044 від 24.04.2018 року та пояснив, що на момент проведення експертизи у ОСОБА_6 були наявні: консолідований злам лівої сідничної кістки, консолідований перелом дна лівої вертлюгової западини, посттравматичний деформуючий остеоартроз (коксартроз) лівого кульшового суглобу із згинально-привідною контрактурою зі стійким больовим синдромом, відносним вкороченням лівої нижньої кінцівки на 2 см. Вказані нозології є наслідком наявних у минулому переломів лівої сідничної кістки, внутрішньо-суглобового перелому дна вертлюгової западини, які могли виникнути при травмуванні ОСОБА_6 в умовах дорожньо-транспортної пригоди 04.08.2017 року у вигляді наїзду рухаючого механічного транспортного засобу на тіло потерпілої в момент, коли остання перебувала в вертикальному положенні (навстоячки) і була обернена до наїжджаючого транспортного засобу лівою задньо-бічною поверхнею тіла. Вказані ушкодження призвели до наслідків, які викликали виникнення на тілі ОСОБА_6 стійку втрату загальної працездатності. Комісія експертів прийшла до висновку про необхідність застосування цього критерію при визначенні ступеню тяжкості спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. У відповідності до ст.137 в) Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи Наказу №2 Мінфіну СССР від 08.01.1986 року, яка є чинною, різко проявлене обмеження рухів (контрактура) в кульшовому суглобі викликає відсоток стійкої втрати загальної працездатності, який дорівнює 35%. Таким чином, із застосуванням зазначеного критерію, спричинені ОСОБА_6 ушкодження відносяться до тяжких ушкоджень, як такі, що призвели до стійкої втрати загальної працездатності більше ніж на 1/3.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив суду, що він дійсно восени 2017 року возив потерпілу ОСОБА_6 в санаторій в м. Мукачево, а потім забирав її звідти. За це йому потерпіла та її чоловік заплатили обумовлені з ним кошти в сумі 15000 грн.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила суду, що наприкінці літа та восени 2017р. вона надавала потерпілій ОСОБА_6 послуги доглядальниці. Вона ночувала вдома у потерпілої, готувала їй їсти, прала її речі, мила, давала судно, міняла памперси, допомагала ходити, бо ОСОБА_6 спочатку була лежачою. Потерпіла часто плакала, її стан був пригнічений. За роботу їй заплатили 30000 грн.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується також письмовими доказами, зокрема:

- довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю медико-фармацевтична фірма медичний центр «Валері» №17/4 від 13.11.2017 року, згідно з якою ОСОБА_6 надавались лікувально-реабілітаційні послуги в сумі 8010,00 грн. з 10.09.2017 року по 15.10.2017 року (т.1а.п.30);

- копіями товарних чеків, квитанцій та видатковими накладними, згідно з якими потерпіла ОСОБА_6 придбала ліки на суму 28934,35 грн. (т.1а.п.31-35);

- епікриз-випискою із медичної картки №5030 ОСОБА_6 (т.1а.п.36);

- консультативним висновком Товариства з обмеженою відповідальністю Шведсько-Українська клініка «Енгельхольм» та консультативним висновком кафедри травматології та ортопедії ВДНЗ України «Буковинський державний медичний університет», згідно з якими у ОСОБА_6 консолідований внутрішньосуглобовий перелом дна вертлюгової западини зліва, ускладнений асептичним некрозом головки лівої стегнової кістки. Посттравматичний лівобічний коксартроз ІІ ст. Згинально-привідна контрактура, укорочення лівого стегна на 2 см з вираженим порушенням функції опори і ходи (т.1а.п.44-47);

- висновком експерта №812-А від 24.10.2017 року, згідно з яким робоча гальмова система, рульове керування, ходова частина та зовнішні світлові прилади автомобіля марки «Skoda-Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду, перебувають в працездатному стані. Несправностей, які б могли спричинити дорожньо-транспортну пригоду, не виявлено (т.1а.п.55-60);

- висновком експерта №864-А від 25.10.2017 року, згідно з яким в даній дорожньо-транспортній пригоді, водію автомобіля марки «Skoda-Kodiaq», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 необхідно було діяти відповідно до вимог п.18.1. Правил дорожнього руху України. В діях ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимог п.18.1. Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1а.п.63-65);

- листками непрацездатності, згідно з якими ОСОБА_6 перебувала на лікарняному в період з серпня 2017 року по березень 2018 року (т.1а.п.88-97);

- висновком експертів №044 від 24.04.2018 року, відповідно до якого на момент проведення експертизи у ОСОБА_6 наявні: консолідований злам лівої сідничної кістки, консолідований перелом дна лівої вертлюгової западини, посттравматичний деформуючий остеоартроз (коксартроз) лівого кульшового суглобу із згинально-привідною контрактурою зі стійким больовим синдромом, відносним вкороченням лівої нижньої кінцівки на 2 см. Зазначені нозології є наслідком наявних у минулому переломів лівої сідничної кістки, внутрішньо-суглобового перелому дна вертлюгової западини. Зазначенні ушкодження могли виникнути в терміни та за обставин, що зазначенні вище, тобто при травмуванні ОСОБА_6 в умовах дорожньо-транспортної пригоди 04.08.2017 року у вигляді наїзду рухаючого механічного транспортного засобу на тіло потерпілої в момент, коли остання перебувала в вертикальному положенні (навстоячки) і була обернена до наїжджаючого транспортного засобу лівою задньо-бічною поверхнею тіла. Вказані ушкодження призвели до наслідків, які викликали виникнення на тілі ОСОБА_6 стійку втрату загальної працездатності, комісія експертів прийшла до висновку про необхідність застосування цього критерію при визначенні ступеню тяжкості спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. У відповідності до ст.137 в) Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи Наказу №2 Мінфіну СССР від 08.01.1986 року різко проявлене обмеження рухів (контрактура) в кульшовому суглобі викликає відсоток стійкої втрати загальної працездатності, який дорівнює 35%. Таким чином, із застосуванням зазначеного критерію, спричинені ОСОБА_6 ушкодження відносяться до тяжких ушкоджень, як такі, що призвели до стійкої втрати загальної працездатності більше ніж на 1/3 (т.1а.п.103-106);

- висновком експерта №1049 мд від 15.08.2017 року, згідно з яким ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні ортопедії та травматології ОКЛ з 04.08.2017 року по 10.08.2017 року з діагнозом: забій лівого стегна; закритий перелом вертлюгової заглибини зліва без зміщення уламків (неповний перелом); закритий перелом сідничної кістки зліва без зміщення уламків; обширна гематома лівої сідничної і вертлюгової ділянок; больовий симптом. У ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: садна правого колінного суглобу; синці: вертельно-здухвинно-сідничної ділянки зліва; перелом: гілки сідничної кістки з гематомою зовнішнього затульного м`язу; неповний перелом вертлюгової западини зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я (т.1а.п.107-108);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №210 від 21.12.2018 року, згідно з яким потерпілій рекомендовано провести контрольну комп`ютерну томографію ділянки лівого кульшового суглоба, від чого остання відмовилась через надмірне опромінення протягом останнього року (згідно радіаційного паспорту 23,95 мзв, при допустимій річній дозі 3 мзв), яке отримала при неодноразових рентгенологічних обстеженнях. Комісія не має можливості встановити характер, локалізацію та ступінь тяжкості всіх тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди через відсутність результатів її дообстеження і згідно п.2.8. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, утримується від відповідей на дані питання. Комісійна судово-медична експертиза КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» проводилась за результатами та наслідками отриманої травми і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень був виставлений за ознакою стійкої втрати працездатності, яка становила на момент проведення комісійної експертизи 35%, тому тілесні ушкодження віднесені до тяжкого ступеня тяжкості, як такі, що призвели до стійкої втрати працездатності більш, ніж на 1/3 (т.1а.п.132-147);

- квитанціями, згідно з якими ОСОБА_6 придбала ліки на суму 34437,35 грн. (т.1 а.п.178-180);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 зверталась до органів поліції з приводу того, що невідома особа в період часу з 03.05.2018 року по 10.06.2018 року з мобільного телефону через смс та голосові повідомлення погрожувала їй фізичною розправою (т.1 а.п.181);

- квитанціями, згідно з якими ОСОБА_6 придбала ліки на суму 2572,00 грн. (т.1 а.п.182);

- договором про надання правової допомоги від 10.08.2017 року, ордером серії ЧЦ №17011 від 10.08.2017 року, розпискою про отримання винагороди від 24.05.2019 року та актом прийому-передачі виконаних робіт, згідно з якими потерпілою ОСОБА_6 сплачено адвокату за надання правничої допомоги суму 15000 грн. (т.1а.п.183-188);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.08.2017 року, згідно з яким ОСОБА_6 повідомила, що 04.08.2017 року приблизно о 18.45 годині вона переходила дорогу на пішохідному переході по проспекту Незалежності м. Чернівці, а ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі марки «Skoda-Kodiaq», здійснив на неї наїзд, чим завдав їй тілесні ушкодження (т.1, а.п. 229);

- протоколом огляду місця події від 04.08.2017 року та фототаблицею до нього, відповідно до яких об`єктом огляду являлась проїзна частина по проспекту Незалежності м. Чернівці, де відбулась дорожньо-транспортна пригода (т.1, а.п. 230);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2017 року, схемами та фототаблицею до нього, згідно з якими ОСОБА_5 вказав, як відносно ширини дороги та в якому напрямку він рухався, зазначив місце перебування його автомобіля, коли він вперше помітив пішохода, як він вивернув кермо вправо, після чого здійснив наїзд на пішохода передньою лівою частиною автомобіля та місце, де саме він зупинився після наїзду на пішохода (т.1, а.п.242);

- довідкою Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства №658 від 30.10.2017 року, відповідно до якої станом на 04.08.2017 року, перед пішохідним переходом навпроти будинку №107 по проспекту Незалежності м. Чернівці було встановлено дорожні знаки 5.35.1 (2) 4 шт., також було нанесено дорожню розмітку типу «зебра» (т.1, а.п.250);

- довідкою Чернівецького обласного центру з гідрометеорології №40/04-12/195 від 30.10.2017 року, відповідно до якої за даними спостережень метеостанції Чернівці 04.08.2017 року в період з 15.00 години до 21.00 години спостерігалась мінлива хмарність, без опадів. Вітер змінних напрямків, середня швидкість, 1-3 м/с. Температура повітря становила +30+35°C. Метеорологічна видимість 10-50 км. Захід сонця спостерігався в цей день о 20 год. 51 хв., початок ночі о 21 год. 27 хв. (т.1, а.п. 251);

- довідкою ФОП ОСОБА_13 від 08.10.2019р. про те, що протягом 2017 2019 років ОСОБА_6 придбала лікарські засоби і оплатила товарні чеки та рахунки на загальну суму 67267,05 грн. ( т.2, а.п.1 ).

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового слідства, його дії правильно кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Суд вважає, що висновок експертів №044 від 24.04.2018 року не може бути визнаний недопустимим доказом, як це просить захисник обвинувачуваного, оскільки під час проведення цієї експертизи потерпіла ОСОБА_6 приймала участь в ній, була оглянута експертами та фахівцями в галузі медицини. Певні похибки в цьому висновку, на які посилається захисник в своєму клопотанні, на думку суду не свідчать про його неправильність.

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину визнається судом як метод його захисту з метою зменшити відповідальність за вчинене і спростовується вищенаведеними доказами.

Крім того, суд вважає, що обвинувачений не розкаявся у вчиненому, оскільки ні під час досудового розслідування, ні під час багаточисельних судових засідань він навіть частково не відшкодував заподіяну потерпілій майнову та моральну шкоду.

Суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди в сумі 128970,00 грн. підлягає частковому задоволенню, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої необхідно стягнути суму підтверджених витрат в розмірі 118953,70 грн. (8010,00 грн. + 28934,35 грн. + 34437,35 грн. + 2572,00 грн. + 15000 грн. + 30000 грн. ) на відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином, оскільки обставини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і підтверджуються наданими доказами (т.1 а.п.30, 31-35, 178-180, 182, т.2, а.п. 1).

Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, на думку суду, підлягає частковому задоволенню, оскільки діями обвинуваченого дійсно потерпілій були заподіяні фізичні страждання від фізичного болю, сильні душевні страждання, відбулись зміни в емоційному етапі, що перешкоджає активному соціальному функціонуванню потерпілої, як особистості, що призвело до моральних страждань. В результаті травм, отриманих потерпілою при дорожньо-транспортній пригоді, вона протягом місяця була прикута до ліжка, а потім ще два місяці не могла самостійно пересуватися, нормально справляти фізіологічні потреби та виконувати санітарно-гігієнічні процедури без сторонньої допомоги, що призвело до моральних страждань. В неї з`явились супутні розлади здоров`я та хвороби, а саме безсоння, душевні хвилювання, стреси та емоційний дискомфорт. Наслідки перенесеної психологічної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, а саме: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, що в результаті порушило звичайний спосіб її життя. Враховуючи доведений обсяг заподіяних моральних страждань, суд вважає, що вони можуть бути оцінені в суму 150000 грн.

Але враховуючи, що у потерпілої ОСОБА_6 залишились 3000 грн., які були передані їй обвинувачуваним для відшкодування витрат під час проведення експертизи у КЗ «Львівський обласне бюро судово-медичної експертизи», і які вона не використала, відповідно з обвинуваченого на користь потерпілої необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 147000 грн.

Відповідно до розписки про отримання винагороди від 24.05.2019 року (т.1 а.п.185), потерпіла ОСОБА_6 сплатила адвокату грошові кошти в сумі 15000 грн. за надання правничої допомоги згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (т.1 а.п.186-188), оскільки в зв`язку з своїм станом здоров`я, внаслідок травм отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вона не могла постійно самостійно приймати участь під час досудового слідства та в судовому засіданні.

Враховуючи розмір виконаних адвокатом ОСОБА_8 робіт по наданню потерпілій ОСОБА_6 правничої допомоги, характер спірних правовідносин; ступінь складності справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дуже велику кількість судових засідань, які відбувались, так і не відбувались з причин неявки обвинувачуваного та його первісного захисника, а ОСОБА_8 постійно з`являвся до суду, виходячи із принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що дійсно розмір реально понесених витрат становить 15000 грн., які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 ККУкраїни, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що обвинувачений ОСОБА_5 частково визнав свою вину, що він позитивно характеризується за місцем проживання, шкоду потерпілій не відшкодував, раніше не судимий.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачуваного можливе без ізоляції від суспільства, відповідно покарання необхідно призначити у вигляді позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Також, на думку суду, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців оскільки він фактично не розкаявся у вчиненому, не відшкодував майнову та моральну шкоду потерпілій.

Крім того необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення експертиз в розмірі 2076,27 грн.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог потерпілої та необхідність реального виконання вироку суду в цій частині, суд не вважає за можливе скасувати арешт на майно ОСОБА_5 , накладений ухвалами суду від 08.09.2017 року та від 27.02.2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки ОСОБА_5 повинен періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не має право виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної майнової шкоди суму 118953 грн. (сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 70 (сімдесят) копійок, у відшкодування моральної шкоди суму 147000 (сто сорок сім тисяч) гривень та у відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, а всього 280953 ( двісті вісімдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят три ) грн. 70 (сімдесят) копійок

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2076 (дві тисячі сімдесят шість) гривень 27 (двадцять сім) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного судучерез Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: