Номер провадження: 11-кп/813/783/19
Номер справи місцевого суду: 519/946/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08.02.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 від 28.03.2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернутий прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, для усунення недоліків,-

встановив:

оскарженою ухвалою районного суду від 08.02.2019 року, задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про повернення обвинувального акту прокурору та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 від 28.03.2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернутий прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, зазначивши, що викладене у зазначеному обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним і незрозумілим суду, що у свою чергу, позбавляє суд можливості роз`яснити його обвинуваченому у випадку віддання його до суду та визначити межі судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції вказав, що змістовний аналіз обвинувального акту надає підстави констатувати, що твердження обвинувачення, що прокурор виконував службові обов`язки, пов`язані з підтримкою публічного звинувачення, не узгоджуються з тим, що вирок по вказаному кримінальному провадженню вже було проголошено, а судове засідання закрито, що не дає можливості пересвідчитись у дійсному встановленні органом досудового розслідування передбачених ст.91 КПК України обставин та у правильному визначенні кваліфікуючих ознак за означеними злочинами.
Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Прокурор вказує на те, що твердження суду щодо «неконкретності і незрозумілості» сформульованого обвинувачення є безпідставними, оскільки законодавцем у п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України чітко визначено поняття обвинувачення, що в свою чергу є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунете в порядку, встановленому КПК України. Крім того, прокурор вказав, що на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі вирішувати питання стосовно правильності кваліфікації дій обвинуваченого та посилатися на положення ч.ч. 1, 2 ст. 91 КПК України, так як таке посилання є недоречним, оскільки з огляду на вимоги ч. 4 ст. 110 КПК України, лише невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є підставою для його повернення прокурору для усунення недоліків. Разом з тим, прокурор вказав, що формулювання обвинувачення є виключно суб`єктивним баченням прокурора та слідчого обставин кримінального провадження, та суд не вправі зобов`язати орган досудового розслідування викласти обвинувачення в тій чи іншій редакції та в тому чи іншому об`ємі, а в разі встановлення під час судового розгляду обставин, які вказують на необхідність прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 337 КПК України, то воно вирішується стороною обвинувачення відповідно до вимог ст. 341 КПК України. Таким чином, прокурор вважає твердження суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є надуманим, оскільки він містить всі визначені, зазначеною нормою Закону, складові ознаки. А відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ наданих в інформаційному листі «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає ст. ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучені передбачені законом додатки, при цьому прокурор стверджує, що зазначені вимоги досудовим слідством були дотримані. Таким чином, прокурор вказав, що зазначені в ухвалі недоліки не порушують права обвинуваченого та не є підставою відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для повернення обвинувального акту прокурору.

На апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 захисником ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , були подані заперечення, в яких він просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що неможливо розглядати як формулювання пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, оскільки це не узгоджується з приписами національного законодавства, а також практикою Європейського суду з прав людини, й порушує право обвинуваченого захищати себе від конкретного обвинувачення, а також на справедливий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000023 від 28.03.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, він відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч.2 ст.291 та ст. 91 КПК України, із посиланням на неконкретність формулювання обвинувачення, є безпідставними.

З обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 вбачається, щов ньому зазначені всі необхідні відомості: виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, а тому перешкод для їх дослідження, на думку апеляційного суду, в суді першої інстанції - не існує, у зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні вимогам процесуального законодавства через неконкретність формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам провадження, а підстави для повернення обвинувального акту, які наведені в ухвалі суду першої інстанції є необґрунтованими та суперечать вимогам ст. 291 КПК України.

Посилання районного суду на те, що не має можливості пересвідчитись у дійсному встановленні органом досудового розслідування передбачених ст.91 КПК України обставин та у правильному визначенні кваліфікуючих ознак за означеними злочинами, є необґрунтованими, з огляду на те, що в даному випадку суд фактично вдався до оцінки доказів у кримінальному провадженні, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання, оскільки стаття 314 КПК України визначає чіткий та виключний перелік питань, які вирішуються судом під час підготовчого судового засідання.
Слід звернути увагу на те, що відповідно до змісту обвинувального акту в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , як того вимагає ст. 291 КПК України.
Той факт, що в обвинувальному акті зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, скоєні обвинуваченим, а також його дії та спосіб свідчить про відсутність обставин, які порушують права обвинуваченого на захист, а також спростовує висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні вимогам процесуального законодавства через неконкретність формулювання обвинувачення.
Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта №0000023 від 28.03.2018 року вимогам ст. 291 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, а повернення його прокурору для усунення недоліків безпідставним.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08.02.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 від 28.03.2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків,- скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в тому ж суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4