Справа № 185/4433/19
Провадження № 1-кп/185/547/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2019 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований в буд. АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , раніше судимого в т.ч.:
- 13 червня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання на строк два роки;
-13 січня 2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки три місяці;
- 12 лютого 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч.2 ст.309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі;
-24 березня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , 13 березня 2019 року близько о 19 год. 40 хв. маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме комплектів кріпильних та оглядових кришок буксових вузлів вагонів, які є власністю СП «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з корисливих мотивів прибув на територію станції Павлоград-1 РФ «Придніпровська залізниця», що у м. Павлоград Дніпропетровської області, де проходячи між залізничними коліями північного вагонного парку, на 12-й залізничній колії побачив напіввагони на яких знаходилися комплекти кріпильних та оглядових кришок буксових вузлів вагонів.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, підійшов до напіввагону № 66707068, який знаходився на 12-й залізничні колії, з якого за допомогою універсального накидного ключа, який взяв із собою з дому з метою подальшого використання в ході вчинення злочину, скрутив болти, що кріплять комплект кріпильних та оглядових кришок, знявши який, поклав у поліетиленовий пакет та пішов до інших напіввагонів, які знаходилися на 9-й залізничній колії.
Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, підійшов до напіввагону № 65949372, який знаходився 9-й залізничній колії з якого, за допомогою вищевказаного універсального накидного ключа, скрутив болти, що кріплять комплект кріпильної кришки в комплекті з оглядовою, знявши який, поклав біля вагону.
Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, підійшов до напіввагону № 54492406, який також знаходився на 9-й залізничній колії, з якого за допомогою вищевказаного універсального накидного ключа, скрутив болти, що кріплять комплект кріпильних та оглядових кришок, знявши який, також поклав на землю біля вагону.
Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном, направилась в сторону виходу із Головного корпусу ЦОФ «Павлоградська», однак не зміг покинути зазначене приміщення із вищевказаним майном, оскільки виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг довести злочин до кінця по причинам, які не залежали від його волі, так як проходячи через контрольно-пропускний пункт Головного корпусу ЦОФ «Павлоградська» був затриманий з викраденим майном працівниками служби безпеки, що виключило можливість зникнути з місця злочину та розпорядитись викраденим майном, яке належить ТОВ «ДТЕК ЕСКО» на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями міг завдати РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в особі філії СП «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» майнову шкоду на загальну суму 1527,09 грн. без урахування ПДВ.
Обвинувачений ОСОБА_4 відмовившись від дачі пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця події від 13.03.2019 року, з фототаблицею, яким встановлено місце вчинення злочину - території станції Павлоград-1 РФ «Придніпровська залізниця», що у м. Павлоград Дніпропетровської області;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06 травня 2019 року, з фото таблицями, за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , яким, в присутності понятих, обвинувачений ОСОБА_4 розповів про обставини та показав перебіг вчинення ним 13 березня 2019 року замаху на таємне викрадення чужого майна з території станції Павлоград-1 РФ «Придніпровська залізниця», що у м. Павлоград Дніпропетровської області;
Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , а також з доказами зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновком експерта, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, викрадене майно повернуто власнику.
Пом`якшувальних обставин судом не встановлено.
З обтяжливих обставин суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 має непогашену судимість за ч. 2 ст. 263 КК України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, але умовно, із застосуванням до остаточно визначеного покарання, положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 грн. 00 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки з іспитовим терміном два роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 /триста/ гривень. 00 коп.
- три металевих оглядових кришок буксового вузла, три металевих кріпильних кришки буксового вузла передані під розписку СП «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» - залишити останньому за належністю;
- універсальний накидний ключ переданий до кімнати зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області /квитанція № 000727/ - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_5 .