ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Фастів
26 листопада 2019 року
Фастівський міськрайонний суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
інших учасників судового розгляду :
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду в залі судового засідання в об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000631 від 16.03.2018 року та №0000975 від 16.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні № 0000631 від 16.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України .
22.04.2019 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000975 від 06.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів,передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2019 року вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження.
Потерпілі ОСОБА_11 ,та ОСОБА_12 в підготовчі судові засідання не з`являлися, про час і місце яких повідомлялися вчасно та належним чином за допомогою повісток, що направлялися їм поштою на адресу місця проживання зазначеною в обвинувальному акті та за допомогою СМС повідомлень, що надсилались їм на номер мобільного телефону, який було вказано у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст. 32, 291 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_13 , яку підтримали захисник ОСОБА_10 та обвинувачені, заявила клопотання про повернення обвинувального акту в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК.

Вислухавши думку учасників судового провадження, прокурора, який заперечував проти повернення обвинувального акта, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Натомість вказані вимоги закону виконані не були.
Так, обвинувальний акт містить наступний дослівний виклад, а саме:
В ході досудового розслідування встановлено, що12 червня 2018 року приблизно o l1 год. 00 хв., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, з метою незаконного позбавлення волі та викрадення людини, на мікроавтобусі марки «Volkswagen Transporter» прибули до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи, що він не має права позбавляти волі іншу особу, діючи умисно, з корисливих мотивів, викликали потерпілого ОСОБА_12 з будинку, після чого застосувавши до ОСОБА_12 фізичне насильство у вигляді заломлення рук за спину, що заподіяло потерпілому фізичних страждань, а також психологічний тиск у вигляді словесних погроз про заподіяння шкоди його життю і здоров`ю, які ОСОБА_12 сприйняв як реальну і дійсну небезпеку для свого життя здоров`я, всупереч волі потерпілого ОСОБА_12 , силоміць посадили його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», чим вчинили викрадення останнього.
Після цього, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 ті невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення людини створили зовнішні перепони вільному пересуванню ОСОБА_12 , а саме на вказаному мікроавтобусі марки «Volkswagen», всупереч волі останнього перевезли його з с. Бортники, Фастівського p-ну до будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , де утримували проти його волі до 17 год. 00 хв. 12.06.2018 року, тим самим незаконно позбавили волі та права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі та викраденні людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ще супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 12 червня 2018 року, близько 11 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи з корисливих мотивів, прибули до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , та викликали потерпілого ОСОБА_12 з будинку, після чого всупереч його волі, силоміць посадили до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter».
В подальшому ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, на вказаному мікроавтобусі перевезли ОСОБА_12 з с. Бортники, Фастівського p-ну до будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , де погрожуючи застосувати фізичне насильство, почали вимагати в ОСОБА_12 передати їм грошові кошти та право власності на майно, що належить останньому.
Для забезпечення реальності вимоги про передачу грошових коштів, та права власності на майно, ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаками в область тулуба ОСОБА_12 завдавши йому фізичного болю. ОСОБА_12 зважаючи на висловлені йому погрози, побоюючись їх реального виконання, сприйняв погрози як реальні та побоюючись за своє життя і здоров`я, усвідомлюючи, що в нього немає іншого вибору, був змушений виконати незаконні вимоги ОСОБА_7 та написав на вимогу останнього дві боргових розписки про нібито наявні боргові зобов`язання перед ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у вимозі передачі чужого майна та права на майно (вимагання) з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Окрім цього, 13 червня 2018 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою, з метою незаконного позбавлення волі, викрадення людині та фізичної розправи над ОСОБА_14 , на мікроавтобусі марки «Volkswagei Transporter» прибули до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 та стали чекати ОСОБА_14
13.06.2018року близько 10 год. 15 хв., коли ОСОБА_14 вийшов зі свого будинку за адресою: АДРЕСА_3 та пішов до свого автомобіля «DAEWOO Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі біля вказаного будинку, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи, що вони не мають права позбавляти волі іншу особу, діючи умисно, з метою фізичної розправи над ОСОБА_14 , застосовуючи до нього фізичне насильство у вигляді використанню зброї невстановленого зразка та моделі, подолавши спроби ОСОБА_14 щодо свого самозахисту, та всупереч волі останнього, посадили його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», чим вчинили викрадення останнього, після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, порушуючі право ОСОБА_14 на свободу та особисту недоторканність, незаконно позбавили його волі, утримуючи в салоні вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen» створюючи зовнішні перепони вільному його пересуванню, тим самим незаконно позбавили волі та права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33. Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Після незаконного викрадення ОСОБА_14 , останнього з місця вчиненню злочину перевезли до невстановленого слідством місця, де реалізовуючи свіі злочинний намір на фізичну розправу над ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, продовжили наносити йому удари по тілу, внаслідок чого спричинили тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі та викраденні людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Окрім цього, 13 червня 2018 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою, прибули до місця проживання ОСОБА_14 , за адресою АДРЕСА_3 .
В подальшому, 13.06.2018 року близько 10 год. 15 хв., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, за попередньою змовою, застосували до ОСОБА_14 фізичне насильство у вигляд використання зброї невстановленого зразка та моделі, подолавши спроби ОСОБА_14 щодо свого самозахисту, та всупереч волі останнього, посадили його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», після чого, без надання згоди володільця, за допомогою ключа запалення запустили двигун та заволоділи автомобілем марки «DAEWOO Lanos » н.з. « НОМЕР_1 », ще належить ОСОБА_14 та був припаркований на узбіччі біля будинку № 1 по вул Зінченка в м. Фастові, Київської області, та на вказаному автомобілі з місця події зникли у невідомому напрямку.
13.06.2018року, близько 14 год. 25 хв., рухаючись на викраденому автомобілі по автодорозі Фастів-Кожанка в напрямку м. Фастів ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «DAEWOO Lanos» н.з. НОМЕР_1 був зупинений та затриманий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
13 червня 2018 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою, з метою незаконного позбавлення волі, викрадення людини та фізичної розправи над ОСОБА_14 , на мікроавтобусі марки «Volkswagen Transporter» прибули до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 та стали чекати ОСОБА_14
13.06.2018року близько 10 год. 15 хв., коли ОСОБА_14 вийшов зі свого будинку за адресою: АДРЕСА_3 та пішов до свого автомобіля «DAEWOO Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі біля вказаного будинку, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи, вони не мають права позбавляти волі іншу особу, діючи умисно, з метою фізичної розправи над ОСОБА_14 , застосовуючи до нього фізичне насильство у вигляді використанні зброї невстановленого зразка та моделі, подолавши спроби ОСОБА_14 щодо свого самозахисту, та всупереч волі останнього, посадили його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», чим вчинили викрадення останнього, після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, порушуючі право ОСОБА_14 на свободу та особисту недоторканність, незаконно позбавилі його волі, утримуючи в салоні вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen» створюючи зовнішні перепони вільному його пересуванню, тим самим незаконно позбавили волі та права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Після незаконного викрадення ОСОБА_14 , останнього з місця вчинення злочину перевезли до невстановленого слідством місця, де реалізовуючи свіі злочинний намір на фізичну розправу над ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, продовжили наносити йому удари по тілу, внаслідок чого спричинили тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями що виразилися у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Окрім цього, 13 червня 2018 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідуванню особа, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою, прибули до місця проживання ОСОБА_14 , за адресою АДРЕСА_3 .
В подальшому, 13.06.2018 року близько 10 год. 15 хв., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, за попередньою змовою, застосували до ОСОБА_14 фізичне насильство у вигляд використання зброї невстановленого зразка та моделі, подолавши спроби ОСОБА_14 щодо свого самозахисту, та всупереч волі останнього, посадили його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», після чого, без надання згоди володільця, за допомогою ключа запалення запустили двигун та заволоділи автомобілем марки «DAEWOO Lanos » н.з. « НОМЕР_1 », ще належить ОСОБА_14 та був припаркований на узбіччі біля будинку № 1 по вул Зінченка в м. Фастові, Київської області, та на вказаному автомобілі з місця події зникли у невідомому напрямку.
13.06.2018року, близько 14 год. 25 хв., рухаючись на викраденому автомобілі по автодорозі Фастів-Кожанка в напрямку м. Фастів ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «DAEWOO Lanos» н.з. НОМЕР_1 був зупинений та затриманий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
ОСОБА_8 , 12.06.2018 року приблизно o 11 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою незаконного позбавлення волі та викрадення людини, на мікроавтобусі марки «Volkswagen Transporter» прибув до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи, що він не має права позбавляти волі іншу особу, діючи умисно, з корисливих мотивів, викликав потерпілого ОСОБА_12 з будинку, після чого застосував до ОСОБА_12 фізичне насильство у вигляді заломлення рук за спину, що заподіяло потерпілому фізичних страждань, а також психологічний тиск у вигляді словесних погроз про заподіяння шкоди його життю і здоров`ю, які ОСОБА_12 сприйняв як реальну і дійсну небезпеку для свого життя і здоров`я, всупереч волі потерпілого ОСОБА_12 , силоміць посадив його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», чим вчинив викрадення останнього.
Після цього, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, створив зовнішні перепони вільному пересуванню ОСОБА_12 , а саме на вказаному мікроавтобусі марки «Volkswagen Transporter», всупереч волі останнього, перевіз його з с. Бортники, Фастівського району до будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , де утримував проти його волі до 17 год. 00 хв. 12.06.2018, тим самим незаконно позбавив волі та права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань потерпілому, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім того, продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_8 , 12.06.2018 близько 11 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи з корисливих мотивів, прибув до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 та викликав потерпілого ОСОБА_12 з будинку, після чого, всупереч його волі, силоміць посадив до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter».
В подальшому, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, на вказаному мікроавтобусі перевіз ОСОБА_12 з с. Бортники, Фастівського району до будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , погрожуючи застосувати фізичне насильство, почав вимагати в ОСОБА_12 передати йому грошові кошти та право власності на майно, що належить останньому.
Для забезпечення реальності вимоги про передачу грошових коштів та права власності на майно, ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаками в область тулуба ОСОБА_12 , завдавши йому фізичного болю. ОСОБА_12 , зважаючи на висловлені йому погрози, побоюючись їх реального виконання, сприйняв погрози як реальні та, побоюючись за своє життя і здоров`я, усвідомлюючи, що в нього немає іншого вибору, був змушений виконати незаконні вимоги співучасників та написав на вимогу останнього дві боргових розписки про нібито наявні боргові зобов`язання перед ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вимозі передачі чужого майна та права на майно (вимаганні) з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Окрім цього, 13.06.2018 близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_8 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, з метою незаконного позбавлення волі, викрадення людини та фізичної розправи над ОСОБА_14 , на мікроавтобусі марки «Volkswagen Transporter» прибув до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 та став чекати ОСОБА_14
13.06.2018року близько 10 год. 15 хв., коли ОСОБА_14 вийшов зі свого будинку за адресою: АДРЕСА_3 та пішов до свого автомобіля «DAEWOO Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі біля вказаного будинку, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, усвідомлюючи, що він не має права позбавляти волі іншу особу, діючи умисно, з метою фізичної розправи над ОСОБА_14 , застосовуючи до нього фізичне насильство у вигляді використання зброї невстановленого зразка та моделі, подолавши спроби ОСОБА_14 щодо свого самозахисту та всупереч волі останнього, посадив його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», чим вчинив викрадення останнього, після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, порушуючи право ОСОБА_14 на свободу та особисту недоторканність, незаконно позбавив його волі, утримуючи в салоні вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», створюючи зовнішні перепони вільному його пересуванню, тим самим незаконно позбавили волі та права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Після незаконного викрадення ОСОБА_14 , останнього з місця вчинення злочину перевіз до невстановленого слідством місця, де реалізовуючи свій злочинний намір на фізичну розправу над потерпілим, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , продовжив наносити йому удари по тілу, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань потерпілому, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_8 , у співучасті з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, цього ж дня, відразу після незаконного позбавлення волі ОСОБА_14 , незаконно заволодів автомобілем, яким користувався ОСОБА_14 , марки «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 та який був припаркований на узбіччі біля будинку № 1 по вул. Зінченка в м. Фастові, Київської області, а саме ОСОБА_7 , користуючись тим, що воля потерпілого ОСОБА_14 до опору повністю подавлена його діями та діями ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановленої особи, діючи в співучасті з останніми, сів за кермо автомобіля марки «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 та без надання згоди володільця (користувача) транспортного засобу, за допомогою ключа від замка запалення, запустив двигун вказаного автомобіля і з місця події зник, таким чином заволодів вказаним транспортним засобом, яким користувався ОСОБА_14 .
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Приблизно на початку червня 2018 року ОСОБА_7 залучив до вчинення злочину ОСОБА_5 , який повинен був виконувати вказівки останнього, які полягали у перевезенні до місця вчинення злочину одного із співучасників, переховуванні його та переховуванні засобу вчинення злочину, а саме автомобіля.
Так, 13.06.2018 близько 10 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_7 та діючи за попередньою домовленістю з ним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, привіз на автомобілі, яким користувався марки «Шкода», р.н. НОМЕР_2 , до місця вчинення злочину, а саме до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , одного із співучасників - ОСОБА_6 , тим самим виконав свою роль у підготовці до вчинення злочину, відведену йому ОСОБА_7
13.06.2018року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою як співвиконавці, з метою незаконного позбавлення волі, викрадення людини та фізичної розправи над ОСОБА_14 , на невстановленому слідством мікроавтобусі марки «Volkswagen Transporter» прибули до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 та стали чекати ОСОБА_14
13.06.2018року близько 11 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_14 вийшов з будинку за адресою: АДРЕСА_3 та пішов до свого автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі біля вказаного будинку.
В цей час ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, усвідомлюючи, що за законом вони не мають права позбавляти волі іншу особу, діючи умисно, з метою фізичної розправи над ОСОБА_14 , застосовуючи до нього фізичне насильство у вигляді застосування зброї невстановленого зразка та моделі, здійснили декілька пострілів у тулуб потерпілого, таким чином подолавши спроби ОСОБА_14 щодо свого самозахисту, та всупереч волі останнього, посадили його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», чим вчинили викрадення останнього.
Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, порушуючи право ОСОБА_14 на свободу та особисту недоторканність, незаконно позбавили його волі, утримуючи останнього проти волі в салоні вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen Transporter», створюючи зовнішні перепони вільному його пересуванню, тим самим незаконно позбавили його волі та права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Після незаконного викрадення ОСОБА_14 , останнього автомобільними шляхами з місця вчинення злочину перевезли до невстановленого слідством місця, де реалізовуючи свій злочинний намір на фізичну розправу над ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлений слідством чоловік продовжили наносити йому тілесні ушкодження.
Після чого, ОСОБА_5 , будучи пособником вчинення злочину, за вказівкою ОСОБА_7 та діючи за попередньою домовленістю з ним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, забрав на своєму автомобілі марки «Шкода», р.н. НОМЕР_2 з місця, де ОСОБА_14 наносили тілесні ушкодження, одного із співучасників - ОСОБА_6 , тим самим виконав свою роль у переховуванні злочинця, відведену йому ОСОБА_7 , а також за вказівкою останнього в подальшому сховав автомобіль марки «Volkswagen Transporter», за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Червоне, вул. Набережна, 48.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як вчинення пособництва у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань потерпілому, а саме як вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України.
ОСОБА_14 в кримінальному провадженні не визнаний потерпілим, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо нього, а також ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити на ряду із іншим, такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вказані вимоги органом досудового розслідування виконані не були, а тому суд, не виходячи за межі ст. 314 КПК України, дійшов висновку, що обвинувальний акт складений в порушення вимог ст. 291 КПК України.

Так, в обвинувальному акті належним чином відсутня будь-яка інформація щодо анкетних даних потерпілих, що унеможливлює їхній виклик в судове засідання, також до обвинувального акту не надано розписку про отримання обвинуваченим ОСОБА_7 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Частиною 2 ст.134 КПК України визначено, що суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
Відсутність під час підготовчого судового засідання потерпілих призведе до порушення, передбачених ст.56 КПК України прав потерпілих на:
-одержання копій процесуальних документів;
-бути завчасно проінформованим про час і місце судового розгляду;
-брати участь у судовому провадженні, тощо.
Згідно з вимогами ч.1 та п.5 ч.2 ст.412 КПК України вважається істотним порушенням кримінально процесуального закону здійснення судового провадження за відсутності потерпілого,належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, а судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
При цьому як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час закінчення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з обвинувальним актом.
Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового вироку, а тому є неприпустимим.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення підстав, меж та змісту судового розгляду, що призводить до порушення прав осіб на захист.
Таким чином, зважаючи на те, що під час досудового розслідування слідчим, всупереч вимог процесуального закону, не було встановлено та зазначено у подальшому в обвинувальному акті реальне місце проживання потерпілих ОСОБА_11 ,та ОСОБА_12 , що на час розгляду справи створило об`єктивні перешкоди проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду на підставі обвинувального акту, оскільки повідомлення потерпілих про дату, місце і час судового засідання є неможливим, а судовий розгляд за їх відсутності процесуальним законом не допускається, враховуючи те, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 291, 314, 372, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

Обвинувальний акт у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000631 від 16.03.2018 року та №0000975 від 16.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України повернути прокурору Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 - внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1