Справа №591/2294/16 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/389/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

10 червня 2019 року до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся ОСОБА_7 з клопотанням, в якому просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будинок під АДРЕСА_1 , з метою забезпечення позовних вимог за цивільними позовами потерпілого у кримінальних провадженнях №0000048 від 05.12.2012 року та № 0000307 від 11.07.2017 року

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000048 від 15.12.2012 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що на теперішній час відсутні будь-які переконливі докази, що вказаний будинок було побудовано на кошти отриманні злочинним шляхом від ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження містять відомості лише відносно ОСОБА_8 . Крім того, будинок, на який просить накласти арешт заявник, не зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 , а тому накладення на нього арешту не буде узгоджуватись із положеннями ст. 170 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його клопотання задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно.

При цьому вказує на те, що слідчим суддею не було досліджено лише матеріали кримінального провадження № 0000048 від 05.12.2012 року, в той час як він просив накласти арешт і по кримінальному провадженні №0000307 від 11.07.2017 року, що призвело до необ`єктивного та неповного дослідження усіх обставин справи.

Зазначає також, що слідчим суддею під час судового засідання не було оголошено клопотання, не досліджувались витребувані докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, не вислухано учасників судового провадження.

На переконання ОСОБА_7 , такий підхід слідчого судді до розгляду клопотання порушує принцип змагальності, так як не вислухавши аргументів сторін, фактично прийняв на себе повноваження щодо доведення обґрунтованості поданого ним клопотання.

Стверджує, що здобуті під час досудового розслідування у кримінальному провадженні докази жодним чином не підтверджують законність походження коштів, які використовувались родиною ОСОБА_9 для будівництва вказаного будинку, та свідчать про протиправний характер дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо шахрайського заволодіння його коштами та їх легалізації в новобудові. Проте, наявні в матеріалах кримінального провадження доказам, слідчим суддею не надано жодної оцінки.

Наголошує, що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_11 житловий будинок в АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки кошти, якими ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб заволодів шахрайським способом, в подальшому ним були легалізовані в будівництві вказаного будинку.

Посилається також на те, що слідчим суддею були проігноровані вимоги Конвенції Ради Європи про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму, що позбавило учасників справи скористатись правом на справедливий суд та запобігання можливості приховування, відчуження, перетворення чи знищення майна, в якому легалізовано здобуті кошти.

Вважає, що розмір шкоди, завданої потерпілому внаслідок злочину, та арешт вказаного нерухомого майна є розумним і співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, крім того, на думку апелянта, це забезпечить можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, що є істотними обставинами, які мають бути враховані при вирішенні слідчим суддею питання про арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначеним вимогам оскаржуване рішення слідчого судді не відповідає, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_7 у поданому ним клопотанні, просив накласти арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення позовних вимог за цивільними позовами потерпілого у кримінальних провадженнях №0000048 від 05.12.2012 року та №0000307 від 11.07.2017 року.

Тобто, потерпілий просив винести судове рішення, з метою забезпечення позовних вимог по двох різних кримінальних провадженнях №0000048 від 05.12.2012 року та №0000307 від 11.07.2017 року.

Слідчий суддя не звернувши уваги на такі процесуальні недоліки клопотання про накладення арешту на майно, всупереч ч.3 ст.172 КПК України, розглянув його по суті.

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження слідчий суддя витребовував та досліджував кримінальні провадження, як №0000048 від 05.12.2012 року так і №0000307 від 11.07.2017 року.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що слідчий суддя дослідивши подані докази та лише матеріали кримінального провадження №0000048 від 15.12.2012 року, дійшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення цивільного прозову лише в даному кримінальному провадженні.

У той час, колегія суддів звертає увагу, що залишилось невирішеним клопотання потерпілого про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000307 від 11.07.2017 року, матеріали якого також досліджувались слідчим суддею.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Частиною 3 статті 407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, враховуючи те, що слідчим суддею клопотання, в частині накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000307 від 11.07.2017 року, не вирішувалось, що в свою чергу призвело до неповноти судового розгляду, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з підстав визначених п. 1) ч. 1 ст. 409 КПК України, з постановленням нової ухвали.

Вирішаючи клопотання ОСОБА_7 про накладення арешту на майно по суті заявлених ним, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за приписами ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Порядок та підстави вирішення клопотання про накладення арешту на майно визначене главою 17 КПК України.

Виходячи до положень ст. 171 КПК України, цивільний позивач, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, має обґрунтувати необхідність вжиття заходу забезпечення саме в рамках одного кримінального провадження, у тому числі розмір шкоди, завданий даним кримінальним правопорушенням, а також розмір заявлених вимог.

Разом з тим, зі змісту клопотання слідує, що ОСОБА_7 просить накласти арешт на майно з метою забезпечення цивільних позовів, які були ним заявлені в двох окремих кримінальних проваджень, що суперечить вимогам КПК України.

Крім того, як повідомив прокурор під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, кримінальне провадження №0000048 від 05.12.2012 року на даний час зупинено, а кримінальне провадження №0000307 від 11.07.2017 року передано до Харківського відділу поліції.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 про накладення арешту, а доводи його апеляційної скарги, в цій частині, підлягають відхиленню.

Разом з тим, ОСОБА_12 не позбавлений можливості повторно звернутись з двома окремими клопотаннями про накладення арешту на майно до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, в провадженні якого перебувають вказані кримінальні провадження.

Керуючись ст. 170, 173, 404, 405, 407, 415, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, скасувати в зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будинок під АДРЕСА_1 , з метою забезпечення позовних вимог за цивільними позовами потерпілого у кримінальних провадженнях №0000048 від 05.12.2012 року та № 0000307 від 11.07.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4