ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 664/2958/19 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/819/599/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на ухвалу про
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.10.2019 року, відносно ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0001486, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,-

встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.10.2019 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю за адресою його фактичного проживання, заборонивши підозрюваному, залишати своє місце проживання у період часу з 21:00 до 07:00 год., та надавши право відлучатися ОСОБА_8 з місця проживання у цьому населеному пункті в період часу з 07:00 до 21:00 год., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.10.2019 року прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя в своїй ухвалі не надав належної оцінки тому факту, що підозрюваний здійснював свою злочинну діяльність відкрито за місцем свого проживання, фактично вирощував рослини роду коноплі, які у подальшому зібрав та виготовив із них наркотичний засіб у особливо великих розмірах.

Враховуючи наведені доводи апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.10.2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, взявши його під варту в залі суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, прокурора, захисника та підозрюваного, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в тому, що він переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, незаконно придбав, шляхом збору 5 кущів рослин роду коноплі, які вирощував за місцем свого проживання на території домоволодіння, які у подальшому висушив, тим самим незаконно виготовив особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який незаконно зберігав, без мети збуту, за місцем свого проживання, а саме, на горищі житлового будинку та в господарському приміщенні, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення обшуку 19.10.2019 в період часу з 07:31 год., до 11:47 год. Маса особливо-небезпечного наркотичного засобу канабісу, вилученого під час обшуку становить більше 2,5 кг., що є особливо великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України: незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у особливо великих розмірах.
19.10.2019 о 11.50 год. слідчим Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , на підставі п. 2 ч. 1 ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 17-18).
Цього ж дня, ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України (а.п. 19-20).
На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- рапорт старшого оперуповноваженого УПН ГУНП в Херсонській області про виявлення кримінального правопорушення (а.п.4);
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в вересні 2019 року знаходився за місцем проживання ОСОБА_11 , де в ході бесіди останній повідомив про факт вирощування та зберігання наркотичних речовин (а.п.5-6);
- протокол обшуку від 19.10.2019 року (а.п.11-12);
- постанова про визнання і приєднання до справи речового доказу, якої вилучені наркотичні речовини та рослини визнані речовими доказами (а.п.13);
- протокол допиту свідка ОСОБА_12 , який був присутній при проведенні обшуку в якості понятого (а.п.23)
- протокол допиту свідка ОСОБА_13 , який був присутній при проведенні обшуку в якості понятого (а.п. 24).
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, ризик ухилення від слідства та суду, але не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаного ризику, у зв`язку із чим, йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного без застосування електронного засобу контролю.
При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя врахував, що
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом із цим, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному, залишати своє місце проживання у період часу з 21:00 до

07:00 год., та надавши право ОСОБА_8 відлучатися з місця проживання у цьому населеному пункті в період часу з 07:00 до 21:00 год., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Відповідно до п. с, ч. 1 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на свободу та особисту недоторканність - кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи здійснюється за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які у даному випадку, відповідно до ч.2 ст.177, ст.181 КПК України, виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 07:00 год. 21:00 год.

Як вбачається з клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора основними підставами обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 є тяжкість злочину та наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, наведені прокурором в апеляційній скарзі ризики відповідають застосованому до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у проміжок часу з 07:00 до 21:00 год, що зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Чинним КПК України не передбачено, що при підозрі або обвинувачені особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, єдиним і можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Таким чином, на переконання колегії суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що ОСОБА_8 за місцем проживання та офіційного місця роботи у ПФ «Тотем» на посаді охоронця, має позитивну характеристику, та відсутність судимостей у минулому, суд апеляційної інстанції вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку із чим відносно нього може бути застосований інший, більш м`який вид запобіжного заходу, не пов`язаний з тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному, залишати своє місце проживання у період часу з 21:00 до 07:00 год., та надавши право ОСОБА_8 відлучатися з місця проживання у цьому населеному пункті в період часу з 07:00 до 21:00 год., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Інші посилання прокурора були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Аналізуючи сукупність наведених вище обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному, залишати своє місце проживання у період часу з 21:00 до 07:00 год., та надавши право ОСОБА_8 відлучатися з місця проживання у цьому населеному пункті в період часу з 07:00 до 21:00 год., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даній справі.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 407, 422, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.10.2019 року, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.10.2019 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4