УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000326 від 09.04.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Овідіополь, Одеської області, громадянки України, українки, не заміжньої, із вищою освітою, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2018 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Peugeout 308», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по автодорозі Т-1641 сполученням «Овідіополь-Дальник» з боку с. Дальник в напрямку смт. Овідіополь в Овідіопольському районі Одеської області.

Здійснюючи рух на ділянці 2 км вказаної автодороги «Овідіополь-Дальник», ОСОБА_5 , діючи з необережності, що виразилися у злочинній самовпевненості, порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1 «Правил дорожнього руху».

Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Peugeout 308», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темний час доби, маючи реальну і об`єктивну можливість під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку та відповідно реагувати на її зміну, не обрала безпечну швидкість руху на ділянці 2 км. автодороги Т-1641 сполученням «Овідіополь-Дальник», яка має закруглення праворуч за ходом її руху, внаслідок чого не впоралась з керуванням транспортного засобу, змінила напрямок свого руху праворуч на праве узбіччя. В подальшому вказаний автомобіль «Peugeout 308», реєстраційний номер НОМЕР_1 виїхав за межі проїжджої частини на праве узбіччя, де переважно правою бічною частиною кузову допустив наїзд на нерухому перешкоду дерево, що розташоване на правому узбіччі автодороги. Під час дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Peugeout 308» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень в той же день помер в КУ «Овідіопольська ЦРЛ», куди був доставлений з місця ДТП для надання медичної допомоги.

30.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання та зазначив, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ризики не доведені, будь-якими доказами не підтверджені. Просив врахувати, що на теперішній час органом досудового розслідування були здобуті всі необхідні докази, оскільки свідки допитані, експертизи проведені. Також зазначив, що протягом всього часу досудового розслідування його підзахисна будь-яким чином не перешкоджала досудовому розслідуванню. Крім того, остання має міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, яку виховує самостійно, позитивно характеризується. З огляду на викладене, просив в задоволенні поданого клопотання відмовити та застосувати відносно його підзахисної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, захисником були долучені письмові заперечення на клопотання та документи, якими підтверджуються його доводи в судовому засіданні, зокрема й характеризуючі матеріали.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також документи, надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України стороною обвинувачення до клопотання долучаються: протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 08.04.2018 року, висновок експерта №282 від 28.11.2018 року, висновок експерта №646-А від 25.10.2019 року.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання останньої винною у його вчиненні, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, враховуючи наслідки вчинення кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, життя якої згідно ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя не може не брати до уваги характеризуючі підозрювану матеріали, наявність на утриманні останньої малолітньої дитини, наявність у неї постійного місця проживання, а також час, який минув з моменту дорожньо-транспортної пригоди, протягом якого підозрювана будь-яких дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду не вживала, що свідчить про те, що вищевказаний ризик є мінімальним.

В частині ризику можливого незаконного впливу підозрюваної на потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість та безпідставність посилання на вказаний ризик, оскільки такі посилання сторони обвинувачення жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені будь-якими доказами. Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що експертні дослідження в рамках даного кримінального провадження вже проведені, на висновки експертів в своєму клопотанні посилається сторона обвинувачення, а також знову ж таки зосереджує увагу на часі, який минув з моменту можливого вчинення інкримінованих підозрюваній дій, протягом яких будь-які відомості про здійснення підозрюваною незаконного впливу на будь-кого з учасників кримінального провадження у слідчого судді відсутні.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування ризику можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що поза увагою сторони обвинувачення залишено ту обставину, що підозрювана раніше не судима, на теперішній час лише підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке між тим являється кримінальним правопорушенням з необережною формою вини. Крім того, підозрювана має міцні соціальні зв`язки, оскільки остання на утриманні має малолітню дитину, має постійне місце проживання. Викладені обставини, за відсутності будь-якого обґрунтування сторони обвинувачення в частині існування такого ризику, свідчить про необґрунтованість його наявності в рамках даного кримінального провадження.

В цілому, слідчий суддя належну правову оцінку тій обставині, що клопотання сторони обвинувачення не містить належного обґрунтування не можливості запобігання встановленим на думку сторони обвинувачення ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Між тим, згідно п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п. 76 рішенням ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії», п. 51 рішення ЄСПЛ у справі «Буров проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Letellier v. France», можливість того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, не є достатнім виправданням тримання під вартою, якщо можна отримати гарантії його явки до суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, враховуючи завдання, які ставляться в зв`язку з застосуванням відносно підозрюваних відповідного виду запобіжного заходу, з огляду на обставини даного кримінального провадження, в тому числі встановлений в судовому засіданні ризик у вигляді можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, який між тим являється мінімальним, позитивні дані підозрюваної, зокрема наявність у останньої міцних соціальних зв`язків за місцем її постійного проживання, наявні позитивні характеристики такої особи, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленому в судовому засіданні ризику можливого шляхом застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000326 від 09.04.2019 року відмовити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши її не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, за винятком випадків отримання медичної допомоги для себе або забезпечення надання медичної допомоги для своєї дитини, строком до 30.12.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , строком до 30.12.2019 року наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1