Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1569/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.173 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 19.09.2019 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 16.11.2019 року включно без застосування електронних засобів контролю ,

щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України відомості щодо якого внесені 18.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість : переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу або свідків в цьому кримінальному провадженні. Разом з тим, судом встановлено, що вказані ризики підтверджуються тяжкістю покарання у разі визнання його винним, та спростовуються відсутністю показань потерпілої сторони, щодо можливого впливу на неї, показаннями свідків, які не підтвердили що підозрюваний ОСОБА_8 є агресивною особою. Судом також враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, медичну довідку №597 згідно якої останньому було видалено селезінку, а тому перебування під вартою може зашкодити його лікуванню, віктивну поведінку потерпілого ОСОБА_11 , який своєю поведінкою спровокував його побиття підозрюваним, а тому застосував до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій ухвалу суду просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.Зазначає, що суд частково задовольняючи клопотання слідчого не достатньо врахував, що ОСОБА_8 не проживає за адресою реєстрації, не має стійких соціальних зв`яків з батьками, оскільки проживає не з ними, щодо останнього в суді перебуває обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що свідчить про наявність ризику передбаченого ст.177 КПК України а саме : можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та захисника про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1ст.178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області передбуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості щодо якого внесені 18.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371.

18.09.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

18.09.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8

19 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш мякий запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання вищевказаним ризикам, а тому вважає, що суд прийняв неправильне рішення про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

При цьому, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та поклавши на нього зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, суд не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, дані, що характеризують особу підозрюваного який не має стійких соціальних зв`яків з батьками, щодо останнього в суді перебуває обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та дійшов помилкового висновку про відсутність в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі прокурор.

Як наслідок, суд своїм рішенням не забезпечив впевненості в належній процесуальній поведінці ОСОБА_8 у зв`язку з чим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор чи слідчий доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, колегією суддів перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Також, колегією суддів встановлено наявність в матеріалах кримінального провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні. Обставин, які зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, колегією суддів не встановлено, крім того щодо підозрюваного ОСОБА_8 , в суді перебуває обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, коли слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке пов`язано із спричиненням смерті людини та наявність ризиків того, що він, навіть при внесенні застави може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні. Тому колегія суддів приходить до переконання про неможливість визначати підозрюваному розмір застави.

За даних обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою стосовно ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 19.09.2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 16.11.2019 року включно без застосування електронних засобів контролю, щодо ОСОБА_8 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.11.2019 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: