Справа № 592/9200/19
Провадження № 1-кс/592/5065/19

УХВАЛА
14 червня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП України в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

13.06.2019 року до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, в якому вона зазначила про те, що Сумським ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001666 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 12.06.2019 року близько 22 години 30 хвилин співробітниками Управління патрульної поліції за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 35-Г, було зупинено автомобіль ЗИЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив у вищевказаному автомобілі деревину. Під час перевірки товаро-транспортної накладної на деревину та огляду пластикових чіпів, розміщених на деревині, було виявлено їх невідповідність. А саме: в ході перевірки деревини, завантаженої на зазначений автомобіль, ОСОБА_5 було надано товарно-транспортну накладну серії СМВ № 680625 від 12.06.2019 року, в якій зазначено: вантажовідправник ДП Краснопільське лісове господарство , перевізник автомобіль ЗІЛ-130, держ. № НОМЕР_1 , пункт навантаження Верхньо-Сироватське лісництво, вантажоодержувач ОСОБА_6 , відомості про вантаж деревина дров`яна, порода дуб, кількість штабелів 2 шт, об`ємом 1,373 м ? та 5,034 м ? , загальний об`єм двох штабелів 6,4070 м ? . В ході огляду співробітниками Управління патрульної поліції в Сумській області деревини в кузові зазначеного автомобіля було виявлено колоду із чіпом електронного обліку деревини UA ДАЛРУ , при перевірці якої було виявлено інформацію щодо даної деревини, а саме: порода липа, об`ємом 1,069 м ? , що не відповідає інформації, зазначеній у пред`явленій товарно-транспортній накладній. При подальшому огляду деревини інших чіпів електронного обліку деревини не було виявлено. В подальшому при проведенні слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області огляду зазначеного автомобіля з деревиною було виявлено на двох колодах деревини чіпи електронного обліку деревини: UA ДАЛРУ , UA ДАЛРУ , при перевірці яких було виявлено інформацію щодо даної деревини, а саме: порода дуб, об`ємом 1,373 м ? та 5,034 м ? , відповідно. В свою чергу чіп електронного обліку деревини UA ДАЛРУ , виявлений співробітниками Управління патрульної поліції в Сумській області до приїзду слідчо-оперативної групи, на момент огляду був відсутній, що може свідчити про здійснення перекріплення зазначених чіпів на деревину особами, які перевозили деревину з метою приховування слідів злочину. 12.06.2019 року, з метою фіксації відомостей щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та вилучення його слідів та доказів, було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено: 1) автомобіль марки ЗИЛ-130, 431610, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, в кузові якого знаходяться колоди деревини. Вилучені речі та предмети мають суттєве значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування кримінального провадження. Оскільки деревина, виявлена в кузові автомобіля марки ЗИЛ-130, НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , є предметом вчиненого злочину, а зазначений автомобіль, на якому перевозили деревину, знаряддям вчинення злочину. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки ЗИЛ-130, НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_7 . Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. КПК України, тобто є речовими доказами. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Таким чином, досудовим розслідуванням було зібрано достатньо доказів, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а саме: таким, що є об`єктом (предметом) та знаряддям скоєного злочину, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що є підставою для його арешту. Необхідність застосування арешту зазначеного майна полягає також у позбавленні осіб, яким належить таке майно можливості сховати, знищити чи іншим чином розпорядитися ним з метою уникнути кримінальної відповідальності, знищити сліди, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження. Також необхідність застосування арешту зазначеного майна полягає у подальшому проведенні експертного дослідження вилученої деревини, з метою визначення її породи та відповідності наданим документам. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 132, 170, 171 КПК України, вона просила накласти арешт на вилучені у ході огляду місця події від 12.06.2019 року автомобіль марки ЗІЛ-130, 431610, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору та на колоди деревини, які знаходяться в кузові зазначеного автомобіля (вхідний № 33097/18 від 13.06.2019 року) (а. с. 1) .

В судовому засіданні старший слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітан поліції

ОСОБА_3 клопотання підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні, просила його задовольнити та накласти арешт на на вилучені у ході огляду місця події від 12.06.2019 року автомобіль марки ЗІЛ-130, 431610, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору та на колоди деревини, які знаходяться в кузові зазначеного автомобіля.

Оголосивши клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, дослідивши копії документів, наданих старшим слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_3 , прихожу до наступного висновку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) , чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В клопотанні слідчого, погодженому прокурором, про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути зазначено підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України) ; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України) ; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України) ; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року в справі Смирнов проти Росії висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України) .

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод установлено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Разом з тим, слідчим в клопотанні не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу, деревини, як речових доказів. У клопотанні слідчим не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину, а деревина, чіпи та накладні, є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортний засіб і деревина можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Таким чином, оскільки слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_3 не було додано до клопотання постанови про те, що вилучене майно було визнане речовим доказом, оскільки вартість майна, про арешт якого подане клопотання слідчим, не співмірна розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки в клопотанні слідчого про арешт тимчасово вилученого майна не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, оскільки причетність ОСОБА_5 , ОСОБА_7 до конкретного кримінального правопорушення не була встановлена органом досудового розслідування, оскільки слідчий не довів необхідність арешту майна, відтак прихожу до висновку про те, що у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 369 372, 375, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна або відмову у ньому.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції Сумського апеляційного суду.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1