У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участі секретаря судових засідань Міца О-Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгород, заяву заступника Прокуратури Закарпатської області О.Василенко про роз`яснення ухвали слідчого судді у справі № 308/13038/17 від 17.07.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник Прокуратури Закарпатської області О.Василенко звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про роз`яснення ухвали слідчого судді у справі № 308/13038/17 від 17.07.2019 року.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та зобов`язано уповноважену особу прокуратури Закарпатської області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26.11.2018 року, щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000577 від 06.05.2014 року, а також щодо визначення підслідності за іншим органом досудового розслідування, з винесенням відповідного процесуального рішення, про яке повідомити ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Керівник регіональної прокуратури, його перший заступник, заступник, які не є стороною у кримінальному провадженні, не є процесуальними керівниками у ньому, не наділені правом розглядати клопотання у порядку ст.220 КПК України.

У випадках неефективного здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування, у тому числі при розгляді клопотань у порядку ст. 220 КПК України, керівник регіональної прокуратури, його перший заступники, заступник своєю вмотивованою постановою мають право, але не зобов`язані, доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування (ч.5 ст.36 КПК України). До того ж, прийняття рішення про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування не є процесуальною дією в розумінні ст.220 КПК України, а тому на прокурора не покладено обов`язок розгляду поданого клопотання у триденний строк.

Відповідно до ч.5 ст.218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Таким чином, врегульовано порядок вирішення спорів про підслідність між органами досудового розслідування, а не потерпілим і органом досудового розслідування.

Аналіз змісту КПК України також свідчить, що його норми не передбачають компетенції суду (слідчого судді) втручатися в порядок визначення органу досудового розслідування, оскільки це є виключним повноваженням сторони обвинувачення. Зазначений висновок обумовлюється і порядком розгляду спорів про підслідність, який визначений ч. 5 ст. 218 КПК України.

Окрім того, в ухвалі суду, у тому числі зобов`язано уповноважену особу прокуратури Закарпатської області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26.11.2018 року, щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000577, водночас слід зазначити, що скарга останнього з вказаних питань прокуратурою області розглянута.

Зокрема, прокуратурою області проведено вивчення матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, яке засвідчило що досудове розслідування у ньому проводиться без з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, а тому керівнику Ужгородської місцевої прокуратури рекомендовано забезпечити належне досудове розслідування та процесуальне керівництво у такому з метою прийняття у ньому кінцевого процесуального рішення, про, що автору звернення надано відповідь від 21.12.2018 року за №04/2/2-136-18 вих. 18.

З огляду на викладене, порядок виконання зазначеної ухвали суду не врегульований нормами вказаного кодексу.

Таким чином, заступник прокурора області просить суд, роз`яснити порядок виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року, якою частково задоволено скаргу ОСОБА_1 , а саме:

щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 26.11.2018 року, в частині стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000577 від 06.05.2014 року.

щодо визначення підслідності за іншим органом досудового розслідування, з винесенням відповідного процесуального рішення, про яке повідомити ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Однак суд, враховуючи норми ст.ст.22,26, ч. 2 ст.380 КПК України приходить до висновку, що їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання про роз`яснення судового рішення.

Вивчивши подану заяву про роз`яснення судового рішення, матеріали справи та зміст відповідної ухвали, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

При цьому, згідно ч. 4 ст.380 КПК України за наслідками розгляду заяви може бути прийнято ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

З приписів наведеної норми кримінального процесуального закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Проте, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення чи його законності, суд відмовляє в роз`ясненні такого рішення.

Сама заява повинна містити зазначення, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.

При цьому, виходячи з передбачених ст.380 КПК України вимог таке роз`яснення не повинне бути обумовлене потребою усунення його формальних чи змістовних недоліків, роз`ясненням норми права.

Разом з тим зі змісту заяви вбачається, що прокурор Прокуратури Закарпатської області звернувся із заявою, в якій просив суд роз`яснити ухвалу слідчого судді по справі № 308/13038/17 від 17.07.2019 року, мотивуючи тим, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та зобов`язано уповноважену особу прокуратури Закарпатської області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26.11.2018 року, щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000577 від 06.05.2014 року, а також щодо визначення підслідності за іншим органом досудового розслідування, з винесенням відповідного процесуального рішення, про яке повідомити ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя при цьому наголошує, що згідно з мотивувальної частини вказаної ухвали вбачається, що судом чітко наведено норми чинного законодавства, яким суд керувався при винесенні відповідного рішення, а також судом вказано, що суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої скарги в частині про зобов`язати уповноважену особу Прокуратури Закарпатської області розглянути клопотання ОСОБА_1 з прийняттям відповідного процесуального рішення, про яке повідомити його належним чином, що прямо передбачено вимогами ст.220 КПК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя не убачає передумов для роз`яснення вказаної ухвали у порядку ст. 380 КПК України.

Фактично, з цього питання прокуратурі Закарпатської області потрібно дотримуватися вимог КПК та при виконанні указаної ухвали ураховувати його положення, тобто забезпечити саме виконання судового рішення через призму норм права визначених указаним законом.

Не у компетенції суду наділяти заявника повноваженнями не передбаченими Законом, або ж роз`яснювати, тому чи іншому органу його повноваження у ракурсі положень діючого законодавства.

Крім того слідчий суддя звертає увагу уповноваженої особи прокуратури на те, що у відповідності до вимог п.6 ч. 2 ст.39 КПК керівник органу досудового слідства уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Таким чином заявник повинен виходити з того, що є наявним судове рішення, яке породжує для нього певні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Поняття «безумовний», слідчий суддя сприймає у розрізі таких понять, як беззастережний, незаперечний, безсумнівний (який не потребує доказів у своїй істинності, не викликає сумнівів щодо себе і беззастережно має бути виконано, у ракурсі нормст.533 КПК України особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також усіма фізичними та юридичними особами, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб на всій території України, а у цій ситуації, Прокуратурою Закарпатської області, має забезпечити вчинення дії регламентованої ст.214 КПК через призму наявних у нього повноважень, без урахування інших супутніх факторів.

Тобто, є установлений єдиний беззаперечний факт, що Прокуратура Закарпатської області має, у силу норм ст.ст.533,534 КПК України, забезпечити виконання судового рішення, яке породжує для нього певні права та обов`язки.

Питання про те, у який спосіб буде виконувати судове рішення, знаходиться у площині його дискреційних повноважень.

При виконанні такого судового рішення з метою досягнення зазначеної мети Прокуратура Закарпатської області має можливість, як користуватися порядком указаним в зазначеній ухвалі, так і діяти у межах своїх повноважень прямо визначених Законом, тобто у межах дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин справи.

Однак, при здійсненні таких повноважень у будь-якому випадку має бути досягнута мета, з якою власне таке судове рішення було ухвалено винесення уповноваженою особою процесуального рішення про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , тобто вмотивованої постанови, копію якої вручити особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй.
Відтак слідчим суддею встановлено, що у заяві прокурора фактично порушується питання щодо порядку виконання прийнятого рішення, що не передбачено нормою ч.1 ст. 380 КПК України.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, з урахуванням вказаних вимог закону, ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 17.07.2019 року постановлена на підставі вимог ст.214 КПК України, є зрозумілою, будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369-372,376,380 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника Прокуратури Закарпатської області О.Василенко про роз`яснення ухвали слідчого судді у справі № 308/13038/17 від 17.07.2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Т.Р.Деметрадзе