Справа № 611/581/19
Провадження № 1-кп/611/63/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, працюючого автослюсарем в ТОВ «Трейдтранскомпані», раніше не судимого,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, працюючого механіком в ТОВ «Акру Груп», м. Слов`янськ, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, за таких обставин.

21 квітня 2019 року близько 18 годині 00 хвилин по вулиці Дніпровській в м. Барвінковому Харківської області ОСОБА_7 зустрів своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Під час розмови вони на пропозицію ОСОБА_4 вирішили поїхати на ставок, розташований в с. Василівка Друга Барвінківського району Харківської області, достовірно знаючи, що він з метою розведення риби переданий в оренду ОСОБА_8 і вилов риби на даному ставку заборонений, та скоїти крадіжку риби.

21 квітня 2019 року близько 19 години 00 години, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, взяли риболовецькі сітки, риболовецький костюм та мішки, після чого на автомобілі ОСОБА_6 поїхали до вищевказаного ставка.

22 квітня 2019 року у період часу з 00 годин 30 хвилин до 02 години 30 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, переконавшись, що їх дії не будуть ніким помічені, встановили на ставку шість риболовецьких сіток, за допомогою яких із ставка шляхом вільного доступу таємно викрали 18 кг живої риби виду «Короп», вартістю 78,33 грн. за 1 кг. Після цього склали рибу у мішки, сховали їх у чагарнику та пішли за автомобілем, щоб на ньому відвезти викрадену рибу. В цей час ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були помічені та затримані працівниками поліції.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1409 грн. 94 коп.

Допитані як обвинувачені, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому їм злочині визнали повністю і дали показання щодо обставин скоєного ними злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особи обвинувачених, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особу, вважає повністю доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, і кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, особи обвинувачених, характер і ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину, обставини, що пом`якшують їх покарання, відсутність обставини що обтяжують їх покарання.

Вивченням особи обвинувачених встановлено:

- ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, неодружений, не працює, проживає зі співмешканкою та сином, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у вчиненому кається;

- ОСОБА_5 раніше не судимий, працює, є інвалідом 3 групи, одружений, проживає з дружиною і двома неповнолітніми дітьми, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, у вчиненому кається;

- ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, не працює, проживає з дружиною і двома синами, один з яких неповнолітній, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами що пом`якшують покарання всіх обвинувачених, суд визнає те, що раніше вони не судимі, добре характеризуються за місцем проживання, їх щире каяття, відшкодування потерпілому завданих збитків шляхом повернення викраденої риби, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , крім того, те, що вони мають на утриманні неповнолітніх дітей, і те, що ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 185 ч. 2 КК України обмеження волі, необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, наведені вище дані про особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують їх покарання, відсутність обставин, що обтяжують їх покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без відбування ними покарання і звільнення їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням кожному з них іспитового строку 1 рік, який, на думку суду, є достатнім для того, щоб засуджені в умовах здійснення контролю за їх поведінкою довели своє виправлення, і покладенням на кожного з них обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, необхідних і достатніх для їх виправлення і попередження нових злочинів.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Суд, дійшовши висновку про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, вважає за необхідне на підставі ч. 2 статті 124 КПК України стягнути з них документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 418 грн. 69 коп. з кожного.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтею 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею обмеження волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_5 визнати винуватим за статтею 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею обмеження волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_6 визнати винуватим за статтею 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею обмеження волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо кожний з них на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на кожного з них обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи, і не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, необхідні і достатні для їх виправлення і попередження нових злочинів.

Речові докази у провадженні: 18 кг живої риби «Короп», 69 кг живої риби «Карась», 1,5 кг живої риби «Щука», одну рибу виду «Окунь», дві риби виду «Плотва», одну рибу виду «Товстолоб», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у нього; шість риболовецьких сіток із ліски, садок риболовний із сітки з текстильної нитки та риболовний костюм із гуми зеленого кольору, передані на зберігання до Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, знищити.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 418 (чотириста вісімнадцять) грн. 69 коп. з кожного.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1