Справа № 203/4131/18
Провадження № 1-кп/0203/284/2019
У Х В А Л А
іменем України

22.10.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою,
встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002276 від 02 жовтня 2018 року.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність достатнього законного джерела доходу, раніше вчиняв та був засуджений за вчинення корисного тяжкого злочину, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, перебуваючи на волі може втекти та сховатись, може вчиняти дії для уникнення від відповідальності, а тому задля запобіганню ризиків прокурор просить задовольнити клопотання та продовжити строк запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказувала на недоведеність ризиків, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати більш м`який запобіжний захід, підтримав доводи свого захисника.
Ознайомившись із матеріалами справи, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі, раніше судимий за злочин проти власності, на шлях виправлення не став та невдовзі після звільнення знову вчинив тяжкий злочин, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, переховуватися від суду з метою уникнення від відповідальності та продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. Окрім цього, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим. Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
З огляду на викладене, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів. Також, з урахуванням положень ч.3, 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_5 розмір застави у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням вказаних вище обставин, клопотання захисника обвинуваченого про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на біль м`яку задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 грудня 2019 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя
ОСОБА_1