Справа № 199/5330/19
УХВАЛА

2019 року серпня місяця 05 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000022 від 05.02.2019 відносно ОСОБА_3 за її обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 оскільки перебіг строків закінчується 01.09.2019 року, а ризики, які було встановлено при обранні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник при вирішенні даного клопотання прокладалися на розсуд суду.

Суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимогист.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.
Так, ОСОБА_3 на теперішній час обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Зокрема, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів.
ЄСПЛ наголошує у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для отримання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні «особливої категорії злочинів», а у справі «Боротюк проти України» від 16.10.2010 визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою.
У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.
Суд, виходячи з практики ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.
У зв`язку з викладеним, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченій ОСОБА_3 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені п. 1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, не зменшилися.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_3 вчинила умисні злочини, один з яких відноситься до тяжких, за які у разі доведення її вини їй може бути призначено покарання 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, істотно перешкоджати кримінальному провадженню, можливості скоювати інші злочини.
У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені під час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, як вбачається з ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2019 року при обранні ОСОБА_3 виключного запобіжного заходу, одночасно було і визначено розмір застави, що у свою чергу слугує необхідністю вирішення вказаного питання відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 діб, тобто до 03 жовтня 2019 року включно.

Розмір застави визначений відповідно до ухвали слідчого судді від 15.05.2019 року у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, - є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України.
У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_8 будуть покладені обов`язки:
не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
не відвідувати розважальні заклади.
У разі невиконання цих обов`язків до ОСОБА_3 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати
Ухвала набирає чинності негайно.
В той же час, відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», зважаючи на Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 за конституційною скаргою ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України, учасники судового провадження на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя Амур-Нижньодніпровського
районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_10 -Почтовик

05.08.2019