Справа № 567/994/19 .
У Х В А Л А

12.08.2019 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

ст. слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши клопотання старшого слідчого Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, учня 10 класу Білашівської ЗОШ І-ІІІ ст., не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

встановив:

старший слідчий СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 09 серпня 2019 року близько 15 год. 40 хв., діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з території господарства, що в АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, протиправно, всупереч волі користувача ОСОБА_9 , таємно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

09.08.2019 року о 22:15 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.ст.207-208 КПК України.

10.08.2019 року ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, слідчий посилається на те, що ОСОБА_8 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки неповнолітній ОСОБА_8 є особою, яку за місцем проживання нічого не утримує, його матір не має достатнього впливу на нього, будучи учнем школи часто її безпідставно не відвідує, неодноразово порушував обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за злочин у вчиненні якого він підозрюється, передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, а тому з метою уникнення відповідальності за вчинене може покинути своє місце проживання в АДРЕСА_1 , що вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також вказує, що перебуваючи на волі неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 , може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження шляхом незаконного впливу на потерпілу та свідків, серед яких, його дівчина ОСОБА_10 , яка є неповнолітньою; її матір ОСОБА_9 , яка є потерпілою по кримінальному провадженню; його друг ОСОБА_11 , який є неповнолітнім. Впливати на них він може шляхом вчинення відносно останніх фізичного та психологічного тиску, підбурювання, вмовляння чи залякування з метою схилення їх до зміни показань на його користь, або надання завідомо неправдивих свідчень. У зв`язку з наведеним вважає, що наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Посилається на те, що підозрюваний буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній вже вчинив корисливо-насильницький злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, за вчинення якого вироком Здолбунівського районного суду його було визнано винуватим та призначено покарання на підставі ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку 2 роки, та, достовірно знаючи, що на вказаний вирок Здолбунівською місцевою прокуратурою подано апеляційну скаргу через м`якість обраного покарання, порушуючи обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вчинив дії, що дають підстави підозрювати його у вчиненні нового умисного корисливого злочину, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 просить також врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , відсутність у нього міцних соціальних зав`язків; відсутність постійного власного доходу; недотримання ОСОБА_8 умов застосованого до нього запобіжного заходу; наявність обвинувального вироку, який ще не набрав законної сили у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене та з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав викладених у ньому та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 , його законні представники та захисник в судовому засіданні просять не застосовувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому захисник просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, посилаючись на те, що підозрюваний є неповнолітнім, проживає з батьками, позитивно характеризується за місцем проживання та запевнив, що ОСОБА_8 не має наміру порушувати покладені на нього процесуальні обов"язки.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
З витягу з кримінального провадження вбачається, що 09.08.2019 року до ЄРДР за №0000276 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, неповнолітній ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в тому, що 09 серпня 2019 року близько 15 год. 40 хв., діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з території господарства, що в АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, протиправно, всупереч волі користувача ОСОБА_9 , таємно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 09.08.2019, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 09.08.2019, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 09.08.2019; ОСОБА_12 від 10.08.2019; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.
Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що щодо підозрюваного ОСОБА_8 існує ризик того, що він може вчинити інше правопорушення, незаконно впливатиме на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні та може переховуватись від органів досудового розслідування і суду.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На обґрунтування можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_8 відсутні обставини, які можуть утримувати його за місцем проживання.

Слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про те, що існує ризик того, що ОСОБА_8 не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки неповнолітній ОСОБА_8 є особою, яку за місцем проживання нічого не утримує, будучи учнем НВК «Білашівська ЗОШ І-ІІІ ст. - дитячий садок», ОСОБА_8 часто її не відвідував без поважних причин, мати ОСОБА_8 не має на нього достатнього впливу, що підтверджуються матеріалами справи.
Окрім того, ОСОБА_8 під час застосування щодо нього запобіжного у вигляді домашнього арешту неодноразово порушував покладені на нього обов`язки та самовільно залишав місце свого проживання, що підтверджується повідомленнями Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 27.06.2019, 17.07.2019, 20.07.2019, 09.08.2019 та вказує на те, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не стало стримуючим фактором для підозрюваного та не забезпечило його належної процесуальної поведінки.
Одночасно суд враховує, що за злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, а тому існує ризик того, що з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_8 може покинути своє місце проживання в АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність даних, які вказують на те, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на потерпілу та свідків, зокрема свідків ОСОБА_10 , яка є неповнолітньою та ОСОБА_11 , які перебувають в дружніх відносинах з підозрюваним, а також матір свідка - ОСОБА_9 , яка є потерпілою по кримінальному провадженню, на яких він зможе незаконно впливати з метою схилення їх до зміни показань на його користь, або надання завідомо неправдивих свідчень.
За вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, прокурором доведено, що ОСОБА_8 може вчинити інше правопорушення. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливо-насильницького злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та за вчинення якого вироком Здолбунівського районного суду його було визнано винуватим та призначено покарання на підставі ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку 2 роки, який на даний час не набрав законної сили, порушуючи обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вчинив дії, що дають підстави підозрювати його у вчиненні нового умисного корисливого злочину, що вказує на те, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а отже на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Згідно висновку Європейського Суду з прав людини, перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, поперше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке передбачає можливість позбавлення волі на строк до 8 років і в суді доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може вчинити нове правопорушення, то щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та бере до уваги особу обвинуваченого, який не досяг повноліття, є учнем 10 класу, однак за місцем навчання характеризується негативно, проживає з батьками, які вочевидь не можуть забезпечити його належну поведінку, злочин в якому підозрюється неповнолітній вчинений під час перебування щодо нього кримінального провадження в суді за вчинення тяжкого корисливо-насильницького злочину, що свідчить про те, що наявність такого провадження не стало стримуючим фактором для вчинення ним нового правопорушення, відтак він є особою схильною до злочинів, в тому числі тяжких, а також враховує, що ОСОБА_8 , під час застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, неодноразово порушував покладені на нього процесуальні обов`язки. Зазначене свідчить про обґрунтовану підозру, що при обрані іншого запобіжного заходу ОСОБА_8 продовжить злочину діяльність, буде ухилятись від слідства та суду та перешкоджати слідству. Одночасно слідчий суддя враховує, що захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним злочину, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає, що вказаний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому злочину та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та враховуючи його матеріальний стан, то на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави по даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 слід визначити в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір застави забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 в разі її внесення.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалив:

клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор".

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 22 год. 15 хв. 09 серпня 2019 року по 22 год. 15 хв. 07 жовтня 2019 року.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню в розмірі двадцяти п"яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 48025 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача 0559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити строком 60 днів.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному вимоги передбачені ч.8 ст.182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення

Слідчий суддяОСОБА_1