Справа № 478/1200/19 Провадження № 1-кп/478/97/2019
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
13 серпня 2019 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весела Балка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, в/зобов`язаного, працюючого на посаді молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)», має спеціальне звання «прапорщик внутрішньої служби», проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.
ОСОБА_4 , працюючи на посаді молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)», знаходячись 01 вересня 2018 року в період часу з 21 год. по 21 год. 40 хв. на залізничному вокзалі станції Казанка Казанківського району Миколаївської області, придбав у невстановленої слідством особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,4588 г, та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг яких заборонено канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить - 21,147 г, з метою їх подальшого збуту засудженому ОСОБА_6 , який зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . 06 вересня 2018 року ОСОБА_4 на електропоїзді сполученням «Миколаїв-Тімково» незаконно перевіз особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,4588 г, та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг яких заборонено канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить - 21,147 г, з метою їх подальшого збуту засудженому ОСОБА_6 , який відбуває покарання в державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)», розташованій по вул. Індустріальна,1 в с. Новоданилівка Казанківського району Миколаївської області. Після чого, ОСОБА_4 протиправно, скориставшись наданими йому можливостями за посадою вільного проходу в установу виконання покарань і спілкування з засудженими, передав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, та наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежено, в місця позбавлення волі, пронісши їх на охоронювану територію державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)», яка є установою виконання покарань у виді позбавлення волі на певний строк.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, передача цих речовин у місця позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 23.07.2019 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчинених діяннях в обсязі підозри у судовому провадженні.
З урахуванням щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , його активного сприяння у розслідуванні вчинених кримінальних правопорушень, перебування на його утриманні чотирьох малолітніх дітей та матері похилого віку, позитивної характеристики, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ст.54 КПК України позбавити спеціального звання «прапорщик внутрішньої служби». Згідно положень ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.
Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України є тяжким.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1144 грн., пов`язані із залученням експерта.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі положень ст.54 КК України ОСОБА_4 позбавити спеціального звання прапорщик внутрішньої служби.
Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: полімерний експертний пакет №4051143, в який поміщено два згортки з наркотичним засобом канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 21,147 г та наркотичний засіб - метадон, що знаходиться в двох полімерних трубках, загальною масою у складі речовини 0,4588 г, які здані актом прийому-передачі речових доказів від 26.06.2019 року до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1144 (одну тисячу сто сорок чотири ) гривні, пов`язані із залученням експерта.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обиралася.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1