У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 02.11.2019 року внесені до ЄРДР за №0003491, погоджене з прокурором, відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 02.11.2019 року близько о 18 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рухаючись по вулиці Челюскінців, м. Ужгород, Закарпатської області поряд з будинком №4, побачивши, що йому назустріч йде ОСОБА_8 , застосував до неї фізичне насильство, а саме схопив потерпілу за руку та одяг і почав, наносити останній удари рукою по обличчю, після чого почав погрожувати фізичною розправою затягнув останню за будівлю Ужгородського коледжу культури та мистецтва, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний намір вступити в статеві зносини з потерпілою ОСОБА_8 , продовжуючи застосувати фізичну силу до потерпілої вступив з останньою в статеві зносини неприроднім способом, а у подальшому роздягнув її, проти волі, шляхом повалення потерпілої на землю, припинивши таким чином опір останньої, розвинувши ноги ОСОБА_8 проник своїм статевим членом до статевих органів потерпілої, тим самим проти волі останньої вступив з нею в статевий половий акт.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, який згідно ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів середньої тяжкості, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років. Соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_5 , слабкі, так як підозрюваний не має сім`ї, постійного місця роботи, або джерела законних доходів, житла. В сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, такі як застосування особистого зобов`язання та особистої поруки, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, прокурор просив прийняти до уваги, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді знаходиться обвинувальний акт за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Його підзахисний не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду та має намір відшкодувати спричинену потерпілій шкоду.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки має намір побачитися з його новонародженою дитиною.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа..
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, у разі якщо цій особі повідомлено підозру у вчиненні іншого злочину.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до п`яти років.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за №0003491 від 02.11.2019 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2019; рапортами співробітників УПП; протоколом огляду місця події від 02.11.2019; протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння від 03.11.2019, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 .
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено про підозру за кримінальні правопорушення (злочини) в сфері незаконного обігу наркотичних речовин, де процесуальним керівником було погоджено кримінальне провадження та справу скеровано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду.
Встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що направлення до суду кримінального провадження не сприяло виправленню та перевихованню підозрюваного ОСОБА_5 , на що зокрема вказує те, що він не намагався влаштуватися на роботу, створити сім`ю, облаштувати свій побут, вести законослухняний спосіб життя та мати законне джерело доходів, що свідчить про стійкі антисоціальні, злочинні переконання підозрюваного та його паразитичний спосіб життя та як наслідок повторне вчинення злочину.
При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце постійного проживання, тимчасово не працюючий, не одружений, на утриманні має малолітню дитину.
На думку суду, вчинення нового умисного злочину, пов`язаного із заподіянням фізичної та моральної шкоди потерпілій, в той час коли в провадженні суду знаходиться інше кримінальне провадження, свідчить не про що інше як про схильність ОСОБА_5 до вчинення нових умисних злочинів, а також про можливість подальшого ухилення, усвідомлюючи яке покарання може бути призначене, від слідства та суду.
Враховуючи зазначене, а також тяжкість вчиненого підозрюваним злочину та наслідки, які настали, зокрема потерпіла на даний час знаходиться у досить важкому психологічному стані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше правопорушення, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що підозрюваним вчинено злочини із застосуванням насильства.
Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а також те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 20 год. 10 хв., 31 грудня 2019 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його фактичного затримання з 20 год. 10 хв., 02 листопада 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1