печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі підозрюваної ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою підозрюваної ОСОБА_3 на повідомлення про підозру 11 квітня 2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2019 року за № 0000330,

За правилами, передбаченими частиною другою ст. 376 КПК України, складається та оголошується резолютивна частина ухвали.

ВСТАНОВИВ:
11.09.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга підозрюваної ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 23.09.2019, про скасування повідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 від 11.04.2019 про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000330.

Скарга мотивована тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 складено без відповідних на те підстав. Підозрювана зазначає, що повідомлення про підозру від 11.04.2019 є незаконним та ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування, а не на конкретних фактах та відомостях, що об`єктивно пов`язували б ОСОБА_3 із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України. Також зазначено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б давали підстави підозрювати, що ОСОБА_3 вчинила вищезазначені кримінальні правопорушення. На думку сторони захисту, причетність ОСОБА_3 до інкримінованого йому злочину спростовується наступними доказами, зокрема протоколами допиту, протоколами огляду, висновками експертів. У зв`язку з чим, сторона захисту вважає, повідомлення про підозру ОСОБА_3 необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав скаргу, просив задовольнити з викладених в ній підстав.

Підозрювана ОСОБА_3 підтримала позицію свого захисника.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні, посилаючись на свої заперечення, проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі, зазначив, що підозра є обґрунтована та процедура повідомлення про підозру ОСОБА_3 порушена не була.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000315 від 25.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 313 КК України.

10.04.2019 ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

11.04.2019 старшим слідчим в особливо важливих справах Національної поліції України майором поліції ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000330 від 03.04.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, яке в подальшому було об`єднано з кримінальним провадженням №0000315 від 25.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 313 КК України.

Згідно з положеннями п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про підозру ОСОБА_3 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, оскільки, складено та вручено 11.04.2019, що відповідає вимогам статті 278 КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слід наголосити, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, що передбачені КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 22 КПК України).

Доводи сторони захисту з приводу незаконності та необґрунтованої підозри відносно ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а долучені докази, на переконання слідчого судді, вказують на вірогідну причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого їй злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення/рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі».

Крім того, у кримінальному провадженні продовжується досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі дії, які необхідно вчинити слідчому для встановлення обставин кримінального правопорушення, на підтвердження або спростування причетності ОСОБА_3 до злочину, у якому їй повідомлено про підозру.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Крім того, матеріали скарги підозрюваної ОСОБА_3 не містять жодного доказу щодо процесуального порушення порядку повідомлення про підозру ОСОБА_3 , що також не заперечувала сторона захисту під час розгляду скарги, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9, 22, 26, 276-278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1