Єдиний унікальний номер справи 185/3156/14-к
Провадження № 1-о/185/9/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Оріхівська виправна колонія №88» та ДУ «Криворізька виправна колонія №80» в приміщення Павлоградського міськраойонного суду Дніпропетровської області у судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

15.05.2018 року до суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , засуджених вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року, про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Після задоволення відводів суддів колегії суддів ухвалою від 02.07.2019 року провадження за нововиявленими обставинами було відкрито.

В обґрунтування заявлених вимог адвокат зазначив, що 06.11.2014 року було ухвалено обвинувальний вирок, яким ОСОБА_6 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років. Основними доказами щодо винуватості засуджених стали покази потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновок комісійної судово-медичної експертизи №18 від 17.02.2014 року, на підставі яких були встановлені тілесні ушкодження в ділянці статевих органів потерпілої. Висновок судово-медичного експерта №5-п від 15.01.2014 року та пояснення експерта ОСОБА_12 , якими тілесні ушкодження в ділянці статевих органів потерпілої не виявлені, судом не були прийняті до уваги при ухваленні вироку. В подальшому, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження адвокатом було звернуто до ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України». В результаті звернення було надано висновок спеціаліста №99/18 від 29.03.2018 року, яким встановлено ново виявлені обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення. Відповідно до вказаного висновку вбачається, що висновок експерта №5-п від 15.01.2014 року було зроблено з порушеннями, зокрема: не зазначено коли і де було проведено первинний огляд, відсутні морфологічні характеристики саден та гематом у описах лікаря гінеколога не дозволяють встановити не тільки можливий час, але й механізм їх виникнення. Тому проведена комісійна судово-медична експертиза №18 від 17.02.2014 року була проведена на підставі вже зібраних доказів, відомості у яких за своїм змістом і суттю частково або повністю спотворюють дійсність, не несуть у собі даних, які підлягають точному встановленню, а отже, дослідження, які було покладено в основу доказу вчинення кримінального правопорушення є неповними, про що суду на момент їх дослідження відомо не було, однак такі обставини на момент постановлення вироку суду вже існували. Крім того, висновком спеціаліста №99/18 виявлено, що характер та опис виявленої у потерпілої ОСОБА_9 закритої черпно-мозкової травми та струсу головного мозку передбачає втрату свідомості після травми від декількох секунд до хвилин. Тому висновок комісійної експертизи містить недостовірну ознаку в частині встановлення факту наявності потерпілої у безпорадному стані, та ставлять під сумнів покази самої потерпілої в цій частині через те, що вона, навіть за умови втрати свідомості, могла усвідомлювати, що з нею відбувається та, навіть, чинити опір. Таким чином, при постановлені вироку суду не було відомо, що переважна більшість доказів, на які зроблено посилання у вироку, є недопустимими, а інших доказів явно не недостатнього для засудження; низку обставин, які мають значення для кримінального провадження, встановлено неправильно. В розумінні п.4 ч.2 ст.459 КПК України викладені обставини є нововиявленими обставинами. Про існування цих обставин адвокату стало відомо 29.03.2018 року після отримання та ознайомлення з висновком спеціаліста №99/18 від 29.03.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що заява адвоката подана в інтересах засуджених про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає залишенню без задоволення, оскільки наведені обставини в поданій заяві не є нововиявленими, висновок спеціаліста, на який посилається сторона захисту як на підставу для перегляду не є доказом в кримінальному провадженні у відповідності ст. 84 КПК України. Стороною захисту під час перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду було постановлено питання сумнівності кваліфікації злочинів, у вчиненні яких засуджені були визнані винуватими, що також не є підставою перегляду за нововиявленими обставинами. Під час розгляду вказаного кримінального провадження у відповідності ст. 101 КПК у сторони захисту було право заявити клопотання про проведення будь-яких експертиз, зокрема проведення повторної або додаткової. Суд під час ухвалення вироку оцінив усі докази в сукупності. Крім того, суду стороною захисту не було надано доказу притягнення експертів, висновки яких ставляться під сумнів, до кримінальної відповідальності.

Потерпіла до залу судового засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена.

Захисник в судовому засіданні підтримав подану заяву про перегляд вироку суду за новововиявленими обставинами, зазначив, що висновком спеціаліста встановлюються існуючі на момент розгляду кримінального провадження обставини, які виключають наявність насильницького полового акту з потерпілою, бо досліджені в судовому засіданні висновки судово-медичних експертиз під час ухвалення вироку не містять в собі будь-яких ознак статевого акту. До того ж з досліджених медичних документів, висновків експертів взагалі неможливо встановити час отримання потерпілою виявлених тілесних ушкоджень. Фактично підставою для складення висновків експертиз, обвинувальних висновків суду стали покази лікаря гінеколога ОСОБА_10 , яка встановила тілесні ушкодження в області статевих органів потерпілої лише зі слів останньої. Тому є обгрутовані підстави причетності засуджених до виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень в області статевих органів. У зв`язку з викладеним, вважає, що вирок суду щодо засуджених підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку та визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначення відповідного покарання.

Засудженні в повному обсязі підтримали заяву захисника про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів, дослідивши заяву адвоката в інтересах засуджених про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, матеріли кримінального провадження, вислухавши пояснення сторін, встановила наступне.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються, зокрема, п.4) Інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Крім того, в статті 461 КПК України закріплений строк для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно якого заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. За наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.
Заява від адвоката в інтересах засуджених про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами вперше надійшла до суду, який постановив вирок, 15.05.2018 року. Обставини, в розумінні адвоката, що послугували підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, стали відомі останньому 29.03.2018 року. Отже, строк передбачений КПК України для звернення до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами дотриманий.

Під час проведення судового розгляду колегією суддів були досліджені наступні документи:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України, та призначено йому остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років, ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України, та призначено йому остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років.

Під час ухвалення вказаного вироку суд не погодився з висновком експерта ОСОБА_12 №5-п від 15.01.2014 року, який також був допитаний під час судового слідства за вказаним кримінальним провадженням, констатуючи суперечливість та невідповідність зазначеної частини експертних висновків сукупності інших беззаперечних доказів винуватості засуджених.

Відповідно до вказаного висновку експерт під час дослідження 23.11.2013 року потерпілої ОСОБА_9 не виявив ушкоджень в ділянці статевих органів. В мазках і на тампоні з вмістом статевого органу потерпілої сперматозоїди не виявлені.

При визначенні винуватості засуджених у вчиненні інкримінованих злочинів суд послався на один з доказів висновок комплексної судово-медичної експертизи №18 від 17.02.2014 року.

Згідно висновку вказаної комплексної СМЕ у потерпілої ОСОБА_13 були виявлені численні ушкодження в ділянці статевих органів, які мають травматичну причину виникнення та спричинені від дії тупих твердих предметів. Потерпілій спричинено велику кількість ушкоджень (не менш 12), які супроводжувались больовими відчуттями. Одним з симптомів черепно-мозкової травми, яка виникла від спричинення тілесних ушкоджень в області голови та обличчя, є втрата свідомості (безпорадний стан потерпілої), що мало місце у потерпілої ОСОБА_9 .

Під час допиту 17.07.2014 року в судовому засіданні один з експертів комісії: ОСОБА_14 , - що приймав участь при складені висновку комплексної СМЕ №18 від 17.02.2014 року, підтвердив наявність об`єктивних даних існування статевого акту з потерпілою проти її волі, наявності двох осіб під час отримання потерпілою виявлених тілесних ушкоджень в безпорадному стані, неможливості виникнення виявлених тілесних ушкоджень при механізмі, що був вказаний засудженими, тим самим спростовував їх покази в цій частині.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишений без змін.

Нововиявленими обставинами є юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

В підтвердження викладених адвокатом обставин для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами судом було досліджено висновок спеціаліста ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» №99/18 від 29.03.2018 року. Згідно вказаного висновку спеціаліст в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_15 аналізує та оцінює висновок судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 №5-п від 15.01.2014 року та висновок комплексної судово-медичної експертизи №18 від 17.02.2014 року. При цьому вказаний спеціаліст ставить під сумнів зазначені вище висновки експертів, визначаючи їх необґрунтованими в частині перебування потерпілої в безпорадному стані в момент скоєння з нею статевого акту, наявності самого статевого акту з потерпілою, виявлення тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів потерпілої, зв`язок, виявлених тілесних ушкоджень в області статевих органів потерпілої з інкримінованими засудженим злочинами.

На думку захисника, вказаний висновок спеціаліста підтверджує наявність вищевказаних обставин, які існували під час судового слідства у вказаній кримінальній справі. За умови, якщо б вони стали відомі суду під час дослідження таких обставин при постановлені вироку, могли б суттєво вплинути і на об`єм досліджуваних доказів, встановлення факту достовірності та допустимості таких доказів, що у свою чергу виплинуло на правильність та повноту судового слідства та прийняття обвинувального вироку.

На думку колегії суду: важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне братися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Крім того, стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Висновок спеціаліста ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» №99/18 від 29.03.2018 року не є доказом в кримінальному провадженні в розумінні ст.84 КПК України.
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, ухвалюючи 06.11.2014 року обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оцінив кожний доказ, наданий сторонами кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття саме вказаного процесуального рішення. В подальшому з викладеними висновками суду першої інстанції погодився суд апеляційної інстанції.

Стаття 467 КПК України передбачає, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що заява адвоката в інтересах засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає залишенню без задоволення, оскільки заявлені обставини не є нововиявленими.

Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про перегляд вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3