УХВАЛА

21 травня 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді- ОСОБА_1 ,
з участю секретаря- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Рівне заяву представника третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Рівненськогоміського суду,

В С Т А Н О В И В :
До Рівненського міського суду надійшла заява представника третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення резолютивної частини Ухвали Рівненського міського суду від 02.08.2018 у справі №569/11686/18, в частині зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_5 майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; довіреність №5254 НВХ 585455 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору; страховий поліс №3422325 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, який зареєстрований за ОСОБА_5 .
Сторони в судове засідання не одноразово не з`являлися, про час дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2ст. 380 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення.
Свою заяву представник третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що Ухвалою Рівненського міського суду від 02.08.2018 у справі №569/11686/18 частково скасувати арешт накладений ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 07.06.2018, виключивши обмеження щодо користування та володіння вказаним майном, що було вилучене у ОСОБА_6 жителя АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження ЄРДР за №0000085 від 04.02.2018, а саме:
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ;
довіреність №5254 НВХ 585455 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору;
страховий поліс №3422325 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору;
автомобіль Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_5 .
Зобов`язано слідчого повернути ОСОБА_5 майном, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; довіреність №5254 НВХ 585455 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору; страховий поліс №3422325 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, який зареєстрований за ОСОБА_5 .
На даний час вказана ухвала слідчим не виконана.

Ч. 1 ст. 380 КПК України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Так відповідно до поданої заяви є не зрозумілим резолютивна частина Ухвали Рівненського міського суду від 02.08.2018 у справі №569/11686/18, в частині зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_5 майном, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; довіреність №5254 НВХ 585455 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору; страховий поліс №3422325 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, який зареєстрований за ОСОБА_5 , а саме чи слід розуміти зобов`язання повернення майна виключно ОСОБА_3 , чи зобов`язання повернення майна як ОСОБА_3 та і її представникам за довіреністю або представникам третьої особи щодо майна якої вирішено питання про арешт.

У Листі ВССУ від 03.06.2016 року «Про правові позиції судової палати у кримінальних справах ВССУ за 2015 рік» зазначається, щобудь-яких застережень щодо неможливості вирішення питання про роз`яснення судового рішення, постановленого слідчим суддею, у порядку, визначеному положеннями ст.380 КПК, кримінальний процесуальний закон не містить (Ухвала ВССУ від 02.07.2015 року, справа № 5-1407км15; http://reyestr.court.gov.ua/Review/46298938).
Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію» КСУ зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). У Рішенні від 22.09.2005 року N5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками КСУ вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).
У пункті 23 Рішення по справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року(Заява №23436/03) зазначається, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (див. рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, p. 3255, §45). Суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулюванняпроцесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист.
У пункті 179 Рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v.Ukraine від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11), ЄСПЛ нагадує, що наявність конкретної і послідовної практики тлумачення відповідного положення закону була фактором, який призвів до висновку щодо передбачуваності зазначеного положення (див. зазначене вище рішення у справі «Гудвін проти Сполученого Королівства», 63 п. 33). Хоча цей висновок був зроблений у контексті системи загального права, тлумачення, здійснюване судовими органами, не може недооцінюватися й у системах континентального права при забезпеченні передбачуваності законодавчих положень. Саме ці органи повинні послідовно тлумачити точне значення загальних положень закону та розсіювати будь-які сумніви щодо його тлумачення (див., рішення у справі «Гожелік та інші проти Польщі», п. 65). У пункті 141 цього ж Рішення Суд зазначає, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія-97проти України», заява № 19164/04, п. 47).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, про можливість роз`яснення резолютивної частини ухвали слідчого судді від 02.08.2018 року, через незрозумілість резолютивної частини вказаної ухвали, що впливає на її виконання.

Ч. 1 ст. 533 кпк країни встановлено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
У відповідності до ч. 1 ст. 534 КПК України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.
Як слідує із Зобов`язано слідчого повернути ОСОБА_5 майном, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; довіреність №5254 НВХ 585455 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору; страховий поліс №3422325 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, який зареєстрований за ОСОБА_5 .
У відповідності до положень ст. 41 Конституції України, а також ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Ч. 7 ст. 41 Конституції України та ч. 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Положеннями ст. 237 ЦПК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Ч. 3 ст. 244 ЦК України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Окрім того у відповідності до положень ч. 6 ст. 64-2 КПК України визначено, що представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.
Положеннями КПК України не передбачено обставин, які забороняють чи обмежують представника, за довіреністю, чи іншого представника власника майна щодо якого скасовано арешт, здійснювати дії щодо майна в обсягах встановлених для власника.
А відтак зміст резолютивної частини ухвали від 02.08.2019, щодо зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_5 майном, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; довіреність №5254 НВХ 585455 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору; страховий поліс №3422325 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, який зареєстрований за ОСОБА_5 , не виключає обов`язок слідчого повернути майно стосовно якого скасовано частковий арешт представникам власника, оскільки не містить вказівки щодо зобов`язання повернення майна виключно чи тільки ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, у відповідності до ст. 380 КПК України,

УХВАЛИВ:

Роз`яснити резолютивну частину Ухвали Рівненського міського суду від 02.08.2018 у справі №569/11686/18, в частині зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_5 майном, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; довіреність №5254 НВХ 585455 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору; страховий поліс №3422325 на транспортний засіб «Lexus GS350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, який зареєстрований за ОСОБА_5 , а саме зобов`язання повернення майна виключно ОСОБА_3 , слід розуміти зобов`язання повернення майна як самій ОСОБА_3 та і її представникам за довіреністю або представникам третьої особи щодо майна якої вирішено питання про арешт.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду на протязі п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1