Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000526 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2019 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 18.01.2020 включно, із визначенням застави у розмірі 576 300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень, до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , підприємця, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305, ч.3 ст.311 КК України.
У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного оскаржує рішення суду з мотивів його незаконності. Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено передбачених ст.177 КПК України ризиків, необхідних для застосування до його підзахисного виняткового запобіжного заходу, та необґрунтовано недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вказує, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою. Посилається на те, що підозрюваний раніше несудимий, має постійне місце проживання, на його утриманні перебувають дружина-інвалід ІІ групи, яка не працює, та двоє дітей, жодних негативних характеристик щодо нього прокурором та слідчим не здобуто. Усе вище наведене свідчить про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків. Стверджує, що згідно з листом підприємця ОСОБА_11 підозрюваний може бути працевлаштований на посаду комірника на підставі трудового договору з повною зайнятістю з оплатою праці відповідно до чинного законодавства. Посилається на те, що визначаючи підозрюваному розмір застави, суд не врахував його майновий стан. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний зі позбавленням волі.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги і просив рішення слідчого судді залишити без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості № 0000526 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305, ч.3 ст.311 КК України.
21.11.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305, ч.3 ст.311 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в тому, що він будучи організатором та керівником створеної та очолюваної ним організованої групи вчиняв злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що підозрюваний раніше несудимий, має постійне місце проживання.
Однак ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, санкція статті якого передбачає покарання на строк від 10 (десяти) до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу до підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме можливостям ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Доводи сторони захисту про наявність у підозрюваного на утриманні дружини-інваліда ІІ групи, яка не працює, та двох дітей, хоча і мають місце, однак жодним чином не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків.
Тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційні вимоги захисника є безпідставними і не можуть слугувати законною підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Твердження апелянта про те, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано до підозрюваного максимальний розмір застави, апеляційний суд вважає голослівними.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.305, ч.3 ст.311 КК України, які згідно зі ст.12 КК України належать до категорії тяжких та особливо тяжких.
Положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України регламентують, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимогами ч.4 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З огляду на вищевикладені норми кримінального процесуального законодавства, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а саме наявність у нього міцних соціальних зв`язків: постійного місця проживання, дружини, двох дітей, працездатного віку першого, а також його високу суспільну небезпечність, кількість епізодів злочинної діяльності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, суд апеляційної інстанції не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді