Справа № 446/163/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка-Бузька Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27; ч.1 ст. 366; ч.4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
26 січня 2017 року до Кам`янка-бузького районного суду Львівської області в порядку ст.291 КПК України надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27; ч.1 ст. 366; ч.4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання, про визнання недопустимими доказів, зокрема: постанови про визнання особи як потерпілого від 17 листопада 2015 року (т.1 а.с. 319); показання ОСОБА_7 як потерпілої; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 17.11.2015 року (т.1 а.с. 321-323); протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 15.08.2016 року (т.2 а.с. 14-16) та виключити такі із списку доказів, які можуть досліджуватися в судовому засіданні.
Прокурор та представник потерпілого просять відмовити у задоволенні клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню на даній стадії судового розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Згідно із ч.2 та ч.3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Разом з тим, заявлені в клопотанні докази, які захисник просить визнати недопустимими, можуть бути визнані такими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.
Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.
Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.
За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує захисник ОСОБА_6 , у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.89, 350 372 КПК України, суд -
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження на даній стадії судового розгляду відмовити.
Ухвала оскарження не підлягає.
Суддя: