УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді…………… ОСОБА_1 ,

секретаря………………………... ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України,
про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та зарахування відбутого покарання у строк покарання, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у якому посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України», просив призначене вироком Донецького обласного суду від 04.09.1998 та змінене у подальшому покарання у виді довічного позбавлення волі замінити на більш м`яке, а саме покаранням на певний строк та зарахувати відбутий за вироком у виді довічного позбавлення волі строк у строк покарання.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Представник ДУ «ЖУВП (№8)» та прокурор просили відмовити у задоволенні клопотання за відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком судової колегії в кримінальних справах Донецького обласного суду від 04.09.1998, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 21.10.1999, ОСОБА_3 засуджено за ст. ст. 222 ч.1, 141 ч.3, 142 ч.3, 69, 19, 17, 190-1, 17,19, 93 п.п. «а,і», 19, 93 п. «а,з,і», 42 КК України до смертної кари з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Донецького обласного суду від 23.06.2000 вирок судової колегії в кримінальних справах Донецького обласного суду від 04.09.1998 відповідно до вимог Закону України від 22.02.2000 року в частині призначеного покарання, змінено, замінено визначене йому основне покарання смертну кару на довічне позбавлення волі.

Засуджений відбуває покарання в ДУ «Житомирська УВП № 8». Початок строку відбування покарання з 27 березня 1997 року.

Згідно ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституцією України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст. 6 КК України (в ред. від 1960 року) злочинність і караність діяння визначаються законом, який діяв під час вчинення цього діяння. Закон, що усуває караність діяння або пом`якшує покарання, має зворотну силу, тобто, поширюється з моменту набрання ним чинності також і на діяння, вчинені до його видання.

Аналогічна норма міститься і в ч. 2 ст. 4 КК України ( в ред. від 2001 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що особі не може призначатися покарання, суворіше від того, яке застосовувалося на час вчинення кримінального правопорушення.

Так, Кримінальний Кодекс України в редакції від 1960 року містив положення про смертну кару як виняткову міру покарання, в тому числі за злочини, передбачені ст.ст. 93, 190-1 КК України за які ОСОБА_3 засуджено до такого виду покарання.

Рішенням від 29.12.1999 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України положень Кримінального Кодексу України в редакції від 1960 року, які передбачали смертну кару як вид покарання.

На виконання зазначеного рішення Конституційного Суду України Верховна Рада України прийняла Закон України від 22.02.2000 № 1483-ІІІ "Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України", яким покарання у виді смертної кари було замінено менш суворим видом покарання у виді довічного позбавлення волі в порівнянні із смертною карою.

Таким чином, оскільки довічне позбавлення волі є менш суворим видом покарання, ніж смертна кара, яка була передбачена Кримінальним Кодексом України в редакції від 1960 року, тобто на час вчинення ОСОБА_3 злочинів, то положення КК України (в ред. від 1960 року) із змінами, внесеними Законом України № 1483-ІІІ, є такими, що пом`якшують кримінальну відповідальність та іншим чином поліпшують правове становище останнього, який вчинив особливо тяжкі злочини до набрання чинності цим законом.

За таких обставин, виходячи також з того, що суд, як орган судової влади, відповідно до вимог ст. 6 Конституції України, зобов`язаний здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України, оскільки, ОСОБА_3 ухвалою судової колегії в кримінальних справах Донецького обласного суду від 23.06.2000 вирок Донецького обласного суду від 04.09.1998 в частині призначеного покарання змінено, замінено визначене йому основне покарання смертну кару на довічне позбавлення волі, яке є покаранням більш м`яким в порівняні зі смертною карою, діючим кримінальним законодавством не передбачено заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а отже неможливо у визначений законодавством спосіб замінити визначене засудженому покарання на інше, законних підстав для заміни такого покарання на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд не вбачає, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 372 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та зарахування відбутого покарання у строк покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя