КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 05 червня 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСББ «ТУРГЕНЄВСЬКИЙ», на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року,

за участі: адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на земельну ділянку та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :91:188:0063), із забороною проведення будь-яких будівельних, земельних, шляхових та інших робіт на вказаній земельній ділянці.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував зміст клопотання та додані до нього матеріали, пояснення слідчого, надані під час розгляду клопотання в суді, та прийшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що відшукуванні речі та документи, про які йде мова в клопотанні, мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах, можуть бути доказами під час судового розгляд.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСББ «ТУРГЕНЄВСЬКИЙ» подав апеляційну скаргу, в якій просить продовжити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.
Щодо строку апеляційного оскарження, адвокат посилаючись на ч. 3 ст. 395 КПК України, зазначає, що ухвала слідчим суддею постановлена без участі ОСББ «ТУРГЕНЄВСЬКИЙ», її копію отримано 27 лютого 2019 року, тому строк на оскарження не пропущено.

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала прийнята із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України.
Зазначає, що слідчий суддя задовольняючи клопотання органу досудового розслідування не вказав, яким чином воно могло бути використане як знаряддя вчинення злочинів. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речового доказу.
Стверджує, що нерухоме майно на яке накладене арешт не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігає та не містить слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ в кримінальному провадженні, не було набуте мешканцями будинку кримінальним шляхом чи отримане вказаними юридичними особами, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не можу бути визнане речовим доказом.

Крім того, старший слідчий ОСОБА_6 , при зверненні до суду з вказаним клопотанням не перевірив та не вказав, кому належить майно на даний час. Про це свідчить невірно вказані у клопотанні данні, що об`єкт недобудований. На даний час будинок розміщений по вулеці Тургенєвська, 22 А в м. Києві збудовано та введено в експлуатацію. Крім того, мешканці будинку об`єдналися та створили ОСББ «ТУРГЕНЄВСЬКИЙ».

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 06 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000871, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Компанія «Т-Інвест» самовільно, всупереч установленому законом порядку, проводить будівельні роботи багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення огляду місця події 07 вересня 2018 року було встановлено, що за вказаною адресою знаходиться збудований багатоповерховий житловий будинок, де проводяться будівельні роботи.

Відповідно до відповіді Держгеокадастру станом на 11 вересня 2018 року відомості про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :19:188:0063 від органну державної реєстрації прав в порядку інформаційного обміну до ГУ Держгеокадастру у м. Києві не надходили.

Інформація про укладені договори оренди земельних ділянок на території мста Києва, а також другі примірники вищезазначених договорів оренди, у тому числі на земельну ділянку з вищевказаним кадастровим номером, в ГУ Держгеокадастру у м. Києві відсутні.

Відповідно до відповіді ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 12 вересня 2018 року, Товариство видало ТОВ «Солбудінвест» (замовнику) технічні умови від 06 вересня 2016 року на водопостачання та каналізування об`єкта «Реконструкція громадського будинку під житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 . Проектна документація зовнішніх мереж водопостачання та каналізування об`єкта на розгляд до Товариства не надавались.

Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку відсутня.

Додатково було отримано відповідь Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМДА про те, що замовнику будівництва ТОВ «Солбудінвест» надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки 22-а у Шевченківському районі для реконструкції громадського будинку під житловий будинок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 для реконструкції громадського будинку під житловий будинок не погоджувались.

Інформація щодо розроблення та погодження містобудівного обґрунтування стосовно відведення земельної ділянки за вказаною адресою та будівництва на ній об`єктів нерухомості в Департаменті відсутня, проекти будівництва за вказаною адресою на засідання архітектурно-містобудівної ради не розглядались.

10 січня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було проведено огляд земельної ділянки :19:188:0063, за адресою: АДРЕСА_1 , де відбуваються будівельні роботи багатоповерхового житлового будинку.

Відповідно до відповіді Департаменту культурної спадщини станом на час підготовки листа, до Департаменту охорони культурної спадщини на розгляд і погодження проектна документація на будівництво не надходила і дозволи на виконання будь-яких робіт Департаментом не надавалися та не реєструвалися.

28 січня 2019 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :19:188:0063), із забороною проведення будь-яких будівельних, земельних, шляхових та інших робіт.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року зазначене клопотання було задоволено.

Задовольняючи вищевказане клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000871, про накладення арешту на земельну ділянку та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :91:188:0063), слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що відшукуванні речі та документи, про які йде мова в клопотанні, мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах, можуть бути доказами під час судового розгляд.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, виходячи з наступних обставин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Так, посилаючись у клопотанні, що ТОВ «Компанія «Т-Інвест» самовільно, всупереч установленому законом порядку, провадить будівельні роботи багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , старший слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Виходячи з того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону, то при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак старший слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що земельна ділянка та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :91:188:0063) відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом кримінального правопорушення та були набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що старший слідчий не довів, що стосовно ТОВ «Компанія`Т-Івест» існує обґрунтована підозра щодо вчинення службовими особами вказаного товариств кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
До того ж, ставлячи питання про накладення арешту на земельну ділянку та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по вул. Тургенєвська, 22-А в м. Києві, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів, старший слідчий не надав до суду постанову про визнання їх речовими доказами, тобто фактично зазначене майно не визнано органом досудового розслідування у встановленому порядку речовим доказам у кримінальному провадженні, а це нівелює мету накладення на них арешту, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Не може бути накладено арешт на вищевказане майно і з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, або з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки накладення арешту з тією чи іншою метою є можливим лише за умови, що у кримінальному провадженні службовим особам зазначених товариств повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення чи до юридичних осіб, заявлено цивільний позов, причому, розмір якого є обґрунтованим (відповідно ч. ч. 5 та 6 ст. 170 КПК України).

Звертає на себе увагу і той факт, що в клопотанні старшого слідчого відсутні відомості про те, кому саме належить земельна ділянка та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по вул. Тургенєвська, 22-Ав м. Києві, що свідчить про невідповідність клопотання старшого слідчого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

В свою чергу, слідчий суддя замість того, щоб повернути це клопотання старшому слідчому у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, безпідставно розглянув його і необґрунтовано та незаконно задовольнив.

Також слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності ОСББ «ТУРГЕНЄВСЬКИЙ» завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника та працівників цих товариств.

Крім того, поза увагою слідчого судді залишилось те, що зі змісту ст. 64-2 КПК України вбачається, що з клопотанням про арешт майна третьої особи у кримінальному провадженні може звернутись лише прокурор у цьому провадженні.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга, задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні старшого слідчогояк такого, що внесено до суду з порушенням вимог ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСББ «ТУРГЕНЄВСЬКИЙ», - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на земельну ділянку та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :91:188:0063), із забороною проведення будь-яких будівельних, земельних, шляхових та інших робіт на вказаній земельній ділянці, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про накладення арешту на земельну ділянку та всі недобудовані житлові будинки, розміщені по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :91:188:0063), із забороною проведення будь-яких будівельних, земельних, шляхових та інших робіт на вказаній земельній ділянці, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/2030/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1