Справа № 202/6889/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

14 листопада 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001550,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001550, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено03 жовтня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001550 здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.
14 листопада 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001550.
Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 14 листопада 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, невстановлена особа, знаходячись на території автогаражного кооперативу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка, шляхом обману, заволоділа чужим майном, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобілем «FORD KUGA C520» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 .
Як пояснив ОСОБА_5 , 30 серпня 2017 року між ним та Товариством з Обмеженою відповідальністю «БРЕНД ЛІЗИНГ» в особі директора ОСОБА_6 було складено договір фінансового лізингу ФЛТ № 003, згідно якого ОСОБА_5 було передано у користування транспортний засіб «FORD KUGA C520» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на визначений строк за встановлену плату. Вартість предмета лізингу (з ПДВ) становить 999216,00 гривень.
24 вересня 2019 року приблизно в 10.00 годин ОСОБА_5 залишив автомобіль на стоянці автогаражного кооперативу «Лівобережний-3», а 03 жовтня 2019 року приблизно о 04.00 годині ранку прийшов до кооперативу, але автомобіля не було. Далі ОСОБА_5 дізнався, що ТОВ «АВТОСЕЙЛ» забрало вищевказаний автомобіль з гаражного кооперативу «Лівобережний-3», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Захарченко, хоча він щомісячно без порушення строків виплати, а навіть достроково, сплачував лізингові платежі, які повинен сплачувати 24-го числа кожного місяця. Остання виплата по лізинговому платежу була 23 вересня 2019 року, а наступна повинна бути 24 жовтня 2019 року.
Спілкуючись з представниками ТОВ «АВТОСЕЙЛ» в телефонному режимі, останні пояснили ОСОБА_5 , що автомобіль знаходиться у них, але надати якісь документи чи інші відомості по автомобілю відмовили.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки зазначений вище автомобіль «FORD KUGA С520» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженні, на теперішній час його місцезнаходження ні потерпілому, ні органу досудового розслідування не відомо.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий у судове засідання не з`явилась, про причини неявки слідчому судді не повідомила.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вимог клопотання.

Таким чином, слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вище вказане майно та не доведено наявність хоча б одного з ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001550 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1