23.10.2019 ЄУН 337/283/18
Провадження № 1-кп/337/32/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002788 від 15.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та мешкаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Полярні Зорі, Мурманської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2017 року, приблизно у період часу з 02 годин 00 хвилин до 03 години 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шляхом пошкодження замків вхідних дверей, проникли до нежитлового приміщення, розташованого в будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрили майно, що належить ОСОБА_7 , а саме велосипеди у кількості 17 одиниць, чим спричинили матеріальні збитки на загальну суму 140000 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину повністю визнали, щиро розкаялися у скоєному, пояснили суду, що дійсно вчинили інкримінований злочин при обставинах, що викладені відносно них в обвинувальному акті, зазначивши, що пропозиція щодо крадіжки мала місце з боку ОСОБА_5 , на яку погодився ОСОБА_6 . Просять призначити покарання із застосуванням іспитового строку без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена неодноразово належним чином, причини неявки суду не повідомляла, з заявами щодо відкладення розгляду справи не зверталася, цивільний позов не заявила.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненому злочині в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднання з проникненням у інше приміщення

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винуватих, обставин, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено є не лише кара, а й виправлення засуджених.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не засуджений, до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, перебуває на профілактичному обліку в ЗОНД з 2017 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин , на обліку у психіатричній лікарні не перебуває.

ОСОБА_6 раніше не засуджений, до кримінальної відповідальності не притягувався , офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, на профілактичному обліку в ЗОНД та на обліку у психіатричній лікарні не перебуває.

Заподіяна потерпілій шкода відшкодована у повному обсязі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щиросердечне каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та проведенню досудового слідства.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених , передбачені ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Таким чином, суд вважає, що для виправлення та ресоціалізації ОСОБА_5 та ОСОБА_6 налагодження процесу позитивних змін, які відбуваються в їхній особистості та створюють у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідомого відновлення засуджених в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення останніх до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві, як того потребує ст. 6 Кримінально виконавчого кодексу України не потрібне ізолювання від суспільства в закладах виконання покарань.

З урахуванням викладеного, та думки прокурора, який вважав за доцільне призначити обвинуваченим мінімальне покарання з іспитовим строком, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за які кваліфіковані їх дії із застосуванням іспитового строку .

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - лазерний оптичний диск з камер відео спостереження, приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах провадження, велосипеди у кількості 15 шт.-передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у останньої за належністю, чотири пари печаток, сліди структури матеріалу, сліди папілярних візерунків, молоток, лом. дужка навісного замка, 5 липких стрічок зі слідами структури матеріалу, дві тканинні перчатки сірого кольору, дві тканинні рукавиці чорного кольору, дві резинові перчатки зеленого кольору, дві тканинні перчатки чорного кольору та суху речовину сіро-зеленого кольору, передані на зберігання до камери схову Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНИ в Запорізькій області- знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1