Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 505/3577/18
Номер провадження: 1-кп/511/53/19
06.11.2019 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області у складі: судді доповідача - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000570 від 02.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000570 від 02.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
В підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженню судом обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який по даній справі неодноразово подовжувався.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на 60 днів, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на більш м`який не встановлено, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати. Обставин, які є перешкодою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також не встановлено. Тому, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, особи обвинуваченого та наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказане на думку прокурора є підставою для продовження строків тримання під вартою на 60діб.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозра є неодгрунтованою, ризики прокурором не доведені, обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, тому вважав за можливе змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника та також заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , відмовивши у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника виходячи з наступного.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположні свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

Так, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 спливає 08.11.2019 року. Відповідно до зазначеного часу закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин, оскільки вказане кримінальне провадження очевидно є складним, як за кількістю учасників судового провадження так і за змістом обвинувачення та фактичними обставинами кримінального правопорушення.

Під час вивчення мети для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені прокурором ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, не зменшились та не відпали.

Так, є об`єктивні дані того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, оскільки він усвідомлює, що санкція п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому п.6 ч.2 цієї статті. Крім того останній не має тісних соціальних зав`язків, розведений, не працює, тривалий час вживав наркотичні засоби, залежність від яких лікував, обвинувачується в тому, що у момент скоєння злочину знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, судом враховується, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як ще не всі свідки допитані в судовому засіданні та в подальшому може виникнути необхідність у проведенні одночасних допитів, повторних допитів свідків; може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на обвинуваченого у кримінальному провадженні. Також суд вважає, що оскільки на адресу суду не надійшов висновок експертів, вказане не виключає можливість продовження інших процесуальних дій і з іншими свідками або їх повторний допит.

При цьому суд вважає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть свідчити про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, або про скасування запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено. Вказані ризики разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що стороною захисту та обвинуваченим наявність ризиків не спростована жодним належним доказом, тому суд вважає доводи захисту неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Суд вважає за необхідне залишити обвинуваченого під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 діб.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 доцільно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.

На підставі викладеного і керуючись ст.177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 04.01.2020 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Котовської місцевої прокуратури, ОСОБА_8 вручити - для відома.

Ухвала підлягає оскарженню згідно чинного законодавства.

Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3