Ухвала

іменем України
02 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 442/1299/18

провадження № 51-5199 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року,
встановив:
Захисник звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу захисника було

залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також захиснику роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник повторно звернувся до Суду, проте в повній мірі не усунув недоліків, зазначених в ухвалі.
Скаржник знову залишив поза увагою положення статей 433, 438 КПК, відповідно до яких, суд касаційної інстанції не вправі скасувати оскаржені рішення через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні касаційного провадження виходить з обставин, установлених судами нижчого рівня. Захисник, по суті, не погоджується із встановленими фактичних обставин з огляду на його сумніви щодо об`єктивності показань свідка, проте, не враховує, що при постановленні рішення суд керується положеннями статей 84, 91, 94, 370 КПК у їх взаємозв`язку. Крім того, не погоджуючись із судовими рішеннями захисник не зазначив таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваних рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412-414, 419 КПК в їх взаємозв`язку.

Порушуючи питання про перекваліфікацію дій засудженого, захисник не наводить правового обґрунтування заявленої вимоги з урахуванням особливостей встановлення складів кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 121 та ст. 116 КК.
Касаційна скарга захисника вкотре не відповідає положенням ст. 436 КПК (рішення, які Суд вправі прийняти за наслідками розгляду скарги), оскільки в ній взагалі відсутня прохальна частина, а тому вказане позбавляє Суд визначитись з предметом оскарження.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Зазначене рішення не позбавляє права захисника на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку, передбаченому КПК. У разі пропуску строку на касаційне оскарження особа відповідно до правил ст. 117 цього Кодексу має подати клопотання про поновлення пропущеного строку із обґрунтуванням поважності причин такого пропуску.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3