В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2018 року за № 0010641 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської обл., громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2008 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України до 15 років позбавлення волі, звільненого 16 лютого 2018 року по відбуттю строку покарання, вироком Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.2 ст.187, ч. 1 ст. 309, ч.4 ст.358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи притягнутим Дніпровським УП ГУНП в м. Києві до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який його засуджено вироком Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, 18 листопада 2018 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, прийшов до дверей квартири АДРЕСА_2 , де подзвонивши у двері зустрів свою наглядно знайому ОСОБА_6 , під час розмови з якою, ОСОБА_3 помітив у неї мобільний телефон «Samsung Galaxy S5». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння вказаним телефоном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 попросив у потерпілої ОСОБА_6 надати йому мобільний телефон, під приводом здійснення телефонного дзвінка своїй матері, яку остання знала особисто. ОСОБА_6 , будучи впевненою у добропорядності ОСОБА_3 , та переконаною у тому, що останній дійсно має намір здійснити телефонний дзвінок, не здогадуючись про злочинні наміри останнього, передала ОСОБА_3 належний їй мобільний телефон «Samsung Galaxy S5» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , зі стартовим пакетом «Київстар», який матеріальної цінності не становить, без залишку грошових коштів на балансовому рахунку та стартовим пакетом «Лайф», який матеріальної цінності не становить, без залишку грошових коштів на балансовому рахунку із захисним склом, загальною вартістю 5597 грн.

Заволодівши таким чином мобільним телефоном «Samsung Galaxy S5» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , в присутності потерпілої зробив вигляд, що здійснює дзвінок, після чого, потерпіла ОСОБА_6 , відволікла увагу на молодшого сина, та зайшла всередину квартири. В подальшому, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 перебувала всередині квартири, ОСОБА_3 , зник з місця вчинення злочину, мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій матеріального збитку на загальну суму 5597.00 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , 03 квітня 2019 року близько 10 год. 00 хв., на землі, неподалік будинку АДРЕСА_3 знайшов раніше втрачений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння даним паспортом громадянина України, шляхом його привласнення для використання у особистих цілях, подальшого його підроблення та представлення себе іншою особою.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи злочинність своїх дій, ОСОБА_3 у відсутності сторонніх осіб підняв із землі даний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області та почав використовувати як свій особистий документ. В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи даний паспорт при собі, переніс його до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, ОСОБА_3 , 05 квітня 2019 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , в приміщенні одного із під`їздів вказаного будинку, вирішив підробити привласнений ним раніше паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області.
Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, спрямованих на підробку паспорта громадянина України, ОСОБА_3 05 квітня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, від`єднав існуючу в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області фотокартку на 1-ій сторінці із зображенням ОСОБА_7 , на місце якої особисто вклеїв належну йому фотокартку зі своїм зображенням, тим самим вчинив підроблення офіційного документу, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи.
Отримавши таким чином підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області, ОСОБА_3 почав його умисно використовувати для посвідчення особи.
Згідно висновку експерта № 17-3/922 від 11 червня 2019 року:
На сторінці №1 паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виданого 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області має місце переклейка фотокартки особи документа розташованої на першій сторінці.
Крім того, ОСОБА_3 11 квітня 2019 року приблизно о 21 год. 15 хв. зайшов до магазину «Мармелад», що розташований за адресою: м. Київ, проспект Миру, 6 у м. Києві, де в нього виник умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами з каси магазину.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 дістав з кишені ніж, яким погрожуючи та відкрито демонструючи продавцю ОСОБА_8 висловив до неї вимогу передачі йому наявних грошових коштів. На вказані дії, ОСОБА_8 , побоюючись застосування до неї з боку нападника насильства, небезпечного для здоров`я особи, почала кричати та вибігла на вулицю з приміщення магазину. В цей час, ОСОБА_3 діючи з корисливих мотивів, переплигнув через прилавок та заволодів мобільним телефоном «Бравіс», вартістю 800 грн., зі стартовим пакетом «Київстар», вартістю 50.00 грн., із залишком грошових коштів на балансовому рахунку 5 грн. та зі стартовим пакетом «Лайфселл», вартістю 50 грн., із залишком грошових коштів на балансовому рахунку 50 грн., який був у чохлі чорного кольору, вартістю 200 грн., а також грошовими коштами в розмірі 619 грн., що належать ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1774 грн.

Крім того, ОСОБА_3 25 квітня 2019 року, біля 10 год. 30 хв. у власних справах перебував за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 2, поблизу одного з під`їздів будинку. Знаходячись за вказаною адресою ОСОБА_3 біля дерева, на земельній ділянці випадково знайшов один згорток з ізоляційної стрічки синього кольору, всередині якого знаходилася кристалічна речовина прозорого кольору. Будучи особою, яка інколи вживає психотропні речовини, ОСОБА_3 припустив, що у вказаному згортці може знаходитись особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне безоплатне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, для власного вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знайдений ним згорток з ізоляційної стрічки синього кольору всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, помістив до правої кишені штанів, тим самим вчинив його незаконне придбання.
В цей же день, тобто 25 квітня 2019 року, біля 10 год. 56 хв. зберігаючи при собі в правій кишені штанів згорток з ізоляційної стрічки, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 8, де був зупинений співробітниками патрульної поліції. В подальшому на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, та в період часу з 11 години 14 хвилини до 11 години 47 хвилин 25 квітня 2019 року під час проведення огляду місця події, ОСОБА_3 , з правої кишені штанів, в які був одягнений, в присутності двох понятих, добровільно видав один згорток з ізоляційної стрічки синього кольору, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої забороненоPVP масою 0,3510 г., який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 11-2/3100 від 21 червня 2019 року:

Надана на дослідження грудкоподібна речовина блакитного кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

Грудкоподібна речовина блакитного кольору, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в речовині становить 0,3510 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 02 грудня 2009 року), «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Згідно з наказом МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», зберігання психотропної речовини PVP, маса якого становить від 0,15 грама до 1,5 грама, відноситься до невеликих розмірів.

Крім того, 25 квітня 2019 року приблизно о 10 години 56 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 8 ОСОБА_3 був затриманий інспекторами Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції в м. Києві, де у нього виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виданого 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне використання завідомо підробленого паспорта громадянина України ОСОБА_3 на вимогу інспекторів Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції в м. Києві пред`явити офіційні документи, що посвідчують його особу, надав працівникам поліції завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області, тим самим вчинивши використання завідомо підробленого офіційного документа.

Після чого, 25 квітня 2019 року в період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 37 хвилин, в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_5 , в присутності двох запрошених понятих, було виявлено та вилучено завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області, який ОСОБА_3 використовував для посвідчення своєї особи.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини їх скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно, 18 листопада 2018 року приблизно о 18 години 30 хвилин, він перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , під приводом здійснити телефонний дзвінок, шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном наглядно знайомої ОСОБА_6 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Крім того, вказав, що 03 квітня 2019 року близько 10 год. 00 хв. на землі, неподалік будинку АДРЕСА_3 знайшов паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , який в подальшому утримуючи при собі переніс до свого місця проживання для подальшого використання. Також вказав, що 05 квітня 2019 року перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 6, в приміщенні одного із під`їздів вказаного будинку, підробив привласнений ним раніше паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , а саме вклеїв на першу сторінку фотокартку зі своїм зображенням та почав використовувати для посвідчення своєї особи. Крім того, вказав, що 11 квітня 2019 року приблизно о 21 год. 15 хв. він зайшов до магазину «Мармелад», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Миру, 6 у м. Києві, де діставши з кишені ніж, висловив погрозу продавцю щодо передачі йому наявних грошових коштів, однак остання перелякалась та вибігла з магазину. Він в свою чергу переплигнув через прилавок, заволодів мобільним телефоном та грошовими коштами потерпілої, якими розпорядився на власний розсуд. Крім того, вказав, що 25 квітня 2019 року близько 10 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 2, поблизу одного з під`їздів будинку на земельній ділянці знайшов згорток з ізоляційної стрічки синього кольору, всередині якого знаходилася, як він зрозумів, психотропна речовина PVP, яку він помістив до правої кишені штанів та став зберігати при собі, оскільки іноді вживає психотропні та наркотичні речовини. В подальшому, 25 квітня 2019 року приблизно о 10 години 50 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 8 був затриманий працівниками поліції, яким надав завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 .

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 за вище вказаних обставин, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених:

- ч. 2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно;

- ч. 3 ст.357 КК України, а саме у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом;

- ч. 1 ст.358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем;
- ч. 2 ст.187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій;

- ч. 1 ст.309 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту;

- ч. 4 ст.358 КК України, у використанні завідомо підробленого документа.
При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, в тому числі за вчинення злочину проти власності, вчинив новий злочин будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який його засуджено вироком Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, має постійне місце проживання, спосіб життя, неодружений, не працює, має задовільний стан здоров`я, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 190 КК України у виді позбавлення волі, частини третьої статті 357 КК України у виді обмеження волі, частини першої статті 358 КК України у виді обмеження волі, частини першої статті 309 КК України у виді позбавлення волі, частини четвертої статті 358 КК України у виді обмеження волі, частини другої статті 187 КК України у виді позбавлення волі, а також враховуючи наявність вироку Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, у порядку ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Адже, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи викладене суд вважає призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 пропорційним вчиненим злочинам та такими, що перебувають у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 25 квітня 2019 року по 20 листопада 2019 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.2 ст.187, ч. 1 ст. 309, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком 3 (три) роки;

-за ч. 1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком 7 (сім) роки;

-за ч. 1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;

-за ч. 4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за вказані кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, більш суворим за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , відраховувати з 25 квітня 2019 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 25 квітня 2019 року по 20 листопада 2019 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1727 гривень 11 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № 17-1/648 від 07 травня 2019 року); 1256 гривень 08 копійок за проведення трасологічної експертизи (висновок експерта № 17-2/376 від 02 травня 2019 року); 1099 гривень 07 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № 17-1/920 від 26.06.2019); 2512 гривень 16 копійок за проведення технічної експертизи документів (висновок експерта № 17-3/922 від 11 червня 2019 року); 1727 гривень 11 копійок за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта № 11-2/3100 від 21 червня 2019 року), а всього на загальну суму 8321 гривень 53 копійки.

Речові докази у кримінальному проваджені три сліди взуття, упаковані в спецпакет № 0015473, 8 аркушів паперу з 8 слідами папілярних узорів, попереднє пакування, упаковані в спецпакет № 0029741, 1 дактилокарта, попереднє упакування, упаковані в спецпакет №0022453, копію висновку екперта №17-1/648 від 07 травня 2019 року, попереднє пакування, упаковані в спецпакет №0022452, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий 11 червня 2011 року Романівським РВ УМВС України в Житомирській області, упакований в спецпакет №2968538, PVP масою 0,3510 г., упаковане в спецпакет №0026780, які зберігаються в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити.

Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон «Бравіс» золотистого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 - залишити у володінні ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя