Справа № 635/4318/19
Провадження по справі №1-кп/635/871/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

При цьому захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 зазначив, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні. Так по справі зібрані всі докази, потерпілий допитаний, а тому не має підстав вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на останнього. Щодо ризику переховування, то обвинувачений має постійне місце проживання в іншій області та має можливість щоразу з`являтися до суду.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 виходячи з наступного.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2019 року продовжено стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 листопада 2019 року включно.
При продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 судом було встановлено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 30 листопада 2019 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується , якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі, з огляду на дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, останній раз 29 листопада 2018 року, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в Харківській області,суд вважає, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може переховуватися від суд, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК УКраїни .
Також суд також погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на теперішній час потерпілий по даному кримінальному провадженню не допитаний.

З огляду на дані, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2018 року за ч.3 ст. 185 КК України, на теперішній час обвинувачується у тяжкого злочину проти власності, який вчинив через нетривалий час після звільнення, на момент затримання не працював, тобто не має законних джерел заробітку, суд приходить до висновку, що обвинувачений схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, тобто ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.
Враховуючи вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З огляду на наведене, підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 16 січня 2020 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1