Справа № 462/3556/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001434 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого верстатником деревообробних верстатівФОП ОСОБА_7 , зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001434 відносно ОСОБА_6 про обвинуваченняу вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про закриття відносно нього кримінального провадження №0001434 на підставі ст.46 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.124 КК України. В обґрунтування клопотання покликається на те, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, в чому щиро розкаявся, примирився з потерпілим ОСОБА_4 та розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечила, вважає таке підставним і просить його задовольнити, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився із потерпілим, вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника, які просять клопотання задовольнити, з`ясувавши думку потерпілого ОСОБА_4 , який клопотання підтримав, подав письмову заяву, в якій зазначив, що жодних претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_6 не має, вивчивши представлені у підготовчому засіданні матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, в ст.44 КК України зазначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту ст.46 КК вбачається, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 30.04.2019 року, приблизно о 00.10 год., перебуваючи на вул. С. Петлюри, 20 у м. Львові, неподалік під`їзду №1, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , заподіяв колючо-ріжучим предметом ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме 2 рубці на лівому плечі у верхній третині його, 1 рубець на грудях зліва, які відповідно до висновку експерта № 392 від 18.05.2019 року, є слідами загоєних ран, які утворились від неодноразової дії колючо-ріжучого предмета та могли виникнути 30.04.2019 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Водночас, ОСОБА_6 , діючи в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межі, усвідомлюючи явну невідповідність спричиненої йому шкоди небезпеці посягання та обстановці захисту, умисно, з метою самозахисту, вийнявши з кишені розкладний ніж та тримаючи його в правій руці, умисно наніс ОСОБА_4 один удар в ділянку живота, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота з пошкодженням внутрішніх органів, внутрішньочеревну кровотечу, шок 2-3 ступенів, пошкодження печінки, шлунку та очеревини з накопиченням крові в черевній порожнині, які утворились від колючо-ріжучого предмета та згідно висновку експертизи № 330 від 14.05.2019 року відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, завдавши потерпілому шкоди, чим перевищив межі необхідної оборони.
За наведених обставин, стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він спричинив ОСОБА_4 умисні тяжкі тілесні ушкодження, перевищивши межі необхідної оборони, тобто вчинив злочин, передбаченийст.124 КК України.
Згідно положень ст.12 КК України злочин, передбачений ст.124 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Як достовірно встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, примирився з потерпілим ОСОБА_4 , відшкодував добровільно і у повному обсязі завдану шкоду, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 2 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що ОСОБА_6 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого є підставним, відтак таке слід задовольнити і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст. 369-372 КПК України, ст.ст. 44, 46 КК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.124 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Кримінальнепровадження №0001434 відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ст.124 КК України, закрити.
Речові докази (матеріали кримінального провадження, арк. 21):
куртку чоловічу чорного кольору з білими полосами на руках зі слідами БК, футболку чоловічу червоного кольору зі слідами РБК, тапок чоловічий зі слідами РБК, ніж розкладний з чорною рукояткою та лезом з надписом «SKF PLUS» зі слідами РБК, ніж з металу сірого кольору, розкладний з написом на лезі 5Cr15MOV, ніж розкладний з металу сірого кольору, светр чоловічий чорного кольору зі слідами РБК, светр на замок, сірого кольору зі слідами забруднень, кросівки чорного кольору, штани чорного кольору зі слідами РБК, які передано в камеру зберігання Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1