Справа № 180/1711/17
У Х В А Л А

22 травня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Марганець кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000479 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2019 року в провадження Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України із затвердженим 26 вересня 2017 року обвинувальним актом по справі.

22 травня 2019 року захисником ОСОБА_4 , через канцелярію суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зазначивши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України низькі, також просив суд звернути увагу на правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішеннях від 12 січня 2012 року та 06 листопада 2008 року у справах «Тодоров проти України» та «Єлоєв проти України».

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання підтримали, просили суд задовольнити його у повному обсязі.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час наявні та немає підстав для зміни запобіжного заходу.

Суд, вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, проаналізувавши підстави зазначені в ньому, приходить до наступного:

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України - під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодообвинуваченого.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання захисника про заміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Отже, враховуючи викладене, наявність постійного місця проживання обвинуваченого, а також недоведення стороною обвинувачення ризику переховування обвинуваченого від судового слідства, також той факт, що обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, а саме з 03 серпня 2017 року, на даний час провадження відносно нього не розглянуто та потребує часу для розгляду, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт з використанням електронного засобу контролю.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_5 залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

-за першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_5 - до 20 липня 2019 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Марганецькому ВП Нікопольського відділу поліції ГУНП Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.

Марганецькому ВП Нікопольського відділу поліції ГУНП Дніпропетровській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1