Провадження № 1кп/201/340/2019
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2019 року м. Дніпро
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, громадянка України, українця, з середньою освітою, не працюючого, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, -
В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачена ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_5
08.10.2018 року близько 16-00 годин ОСОБА_3 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 побачила на столі гаманець, у якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень, що належать ОСОБА_5 і який вона визначила об`єктом свого злочинного посягання, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Далі ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяла гаманець чорного кольору, який знаходився на столі у прихожій квартири та який належить ОСОБА_5 та дістала з нього грошові кошти в сумі 600 грн: 3 купюри номіналом по 200 гривень. які поклав у ліву кишеню куртки, в яку була одягнена
Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном залишила місце скоєння злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 600 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна.
Також 26.04.2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , і кімнаті побачила гаманець з грошовими коштами в розмірі 330 гривень: 3 купюри по 100 гривень, 1 купюра по 20 гривень, 1 купюра по 10 гривень, які належали ОСОБА_5 та визначила їх об`єктом свого злочинного посягання і в неї виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, повторно.
Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу взяла з гаманця ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 330 гривень:3 купюри по 100 гривень, 1 купюра по 20 гривень, 1 купюра по 10 гривень та поклавши їх у кишеню штанів, одягнених на неї, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, залишила місце вчинення злочину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 330 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєних злочинах визнала у повному обсязі, підтвердила фактичні обставини щодо вчинених нею діянь та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаялась.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані органом досудового слідства:
- за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненмх злочинів, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої, встановленим під час розгляду кримінального провадження, що пом`якшують її покарання в той час як менш суворі покарання не здатні забезпечити свою виховну функцію.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість злочину, обставини злочину, що описано вище, особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням.
Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначивши до відбування один рік шість місяців позбавлення волі, звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1