Справа № 473/4207/19
Номер провадження1-кп/473/391/2019
Категоря: ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК
іменем України

"03" грудня 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Саратов Російської Федерації, громадянина України, освіта початкова загальна, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, рестрації постійного місця проживання не має, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. 13.03.1998 року Харківським районним судом Харківської області за ст.86 1, ч.2 ст.140 КК України, із застосуванням ст.42, ст.44 КК України в редакції 1960 року до 06 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності,

2. 10.01.2007 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі,

3. 17.11.2010 року Апеляційним судом Харківської області за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільненого з місця відбування основного покарання 14 вересня 2018 року за відбуттям строку основного покарання,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

19 вересня 2019 року біля 22 години в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_8 проходив по вулиці Тімірязєва, де біля житлового будинку №126 побачив припаркований транспортний засіб легковий автомобіль моделі «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел та корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося у зазначеному автомобілі. В зв`язку з цим, обвинувачений ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, рукою опустив праве пасажирське переднє вікно у дверях вказаного автомобіля і відчинивши таким способом зазначений транспортний засіб, таємно викрав з салону автомобіля майно, а саме: автомагнітолу марки «Model 1083» вартістю 600 гривень, акумуляторну батарею моделі «Enrun» вартістю 2000 гривень, дзеркало заднього виду вартістю 150 гривень, підлокітник автомобільний моделі «Lada Classic» вартістю 350 гривень, задню панель з двома акустичними автомобільними динаміками вартістю 900 гривень, яке на праві приватної власності належало потерпілому ОСОБА_5 та з викраденим чужим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень.

Крім цього 19 вересня 2019 року біля 22 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області у обвинуваченого ОСОБА_8 виник прямий умисел та корисливий мотив направлений на вчинення грабіжу. З цією метою обвинувачений ОСОБА_8 заздалегідь взяв гайковий металевий ключ та реалізуючи свій умисел прибув до житлового будинку АДРЕСА_1 та проник на територію вказаного домоволодіння через паркан, де помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка вийшла з житлового будинку. Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою збагачення, обвинувачений ОСОБА_8 , погрожуючи потерпілій ОСОБА_6 гайковим ключем, здійснюючи словесні погрози фізичної розправи та застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у нанесенні одного удару кулаком руки в область обличчя потерпілої ОСОБА_6 , чим її було спричинено тілесне ушкодження в виді крововиливу на повіках лівого ока, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, після чого обвинувачений ОСОБА_8 змусив потерпілу ОСОБА_6 відчинити вхідні двері житлового будинку. Увійшовши до приміщення житлового будинку, обвинувачений ОСОБА_8 відкрито заволодів ювелірними виробами належними потерпілій ОСОБА_6 , а саме: золотим ланцюгом довжиною 55 см 925 проби, золотим кулоном з зображенням ікони божої матері та розп`яття 925 проби, парою золотих сережок у виді листка 925 проби, золотою каблучкою з білим каменем 925 проби, загальною вагою 5 грамів та загальною вартістю 7000 гривень, а також іншим майном, належним потерпілій ОСОБА_6 , а саме: LED телевізором моделі «Hisense H32A5800» у комплекті з пультом вартістю 6000 гривень, канцелярським ножем вартістю 20 гривень, пультом моделі «Orion» вартістю 100 гривень, дорожньою валізою вартістю 3000 гривень, після чого з відкрито викраденим чужим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 16120 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даних злочинів при викладених вище обставнах. Він погодився з переліком та вартістю майна яке належало потерпілому ОСОБА_5 та яке він таємно викрав 19 вересня 2019 року біля 22 години із салону транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на вулиці Тімірязєва біля житлового будинку №126 в місті Вознесенську Миколаївської області. Крім того він погодився з переліком та вартістю майна яке належало потерпілій ОСОБА_6 , яким він відкрито заволодів, незаконно проникнувши 19 вересня 2019 року біля 22 години 30 хвилин в житловий будинок, де мешкає потерпіла ОСОБА_6 ..

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_8 у суда немає, так як дані свідчення суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу від 20 вересня 2019 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілою ОСОБА_6 повідомлений слідчий СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинене кримінальне правопорушення відносно неї, яке мало місце 19 вересня 2019 року біля 22 години 30 хвилин, під час якого відбулося відкрите заволодіння її майном, на підставі якого було розпочате досудове розслідування за даним кримінальним провадженням. /а.к.п. 126/.

Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 20 вересня 2019 року, слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області в період часу з 01 години 22 хвилин до 02 години 30 хвилин було оглянуто приміщення житлового будинку та прилеглої до нього території, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . /а.к.п. 127 133/.

Дані докази за кримінальним провадженням, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, так як вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 вересня 2019 року /а.к.п. 134 - 135/ з участю потерпілої ОСОБА_6 , так як дана слідча дія за цим протоколом з участю потерпілої за кримінальним провадженням проведена з порушенням вимог ч.1 ст.228 КПК України, відповідно до якої перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Дані вимоги ч.1 ст.228 КПК України органом досудового розслідування при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками не були виконані із потерпілою ОСОБА_6 .

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 за фактом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинене повторно, а за фактом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, із погрозою застосування та застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .
Обставинами, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнає його щире каяття та повне добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, їх суспільну небезпеку та дані про його особу.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_8 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що за місцем проживання він характеризується задовільно, мешкає із співмешканкою, яка має на утриманні дітей, він не працює, не перебуває на диспансерних обліках лікаря нарколога та лікаря психіатра комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», має непогашені судимості за вчинення тяжких та особливо тяжкого злочину проти власності, а також за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином проти власності розділу VI Особливої частини КК України, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин за обвинувальним актом, які б обтяжували йому покарання. Крім того при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом враховується позиція сторони захисту, стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , при якій захисник та обвинувачений вважали за можливе призначити основне покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Веховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Вказані вище вимоги кримінального закону стороною захисту при обґрунтуванні можливості призначення основного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, не дотримані.

Наявність низки непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності, а також за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за які обвинувачений ОСОБА_8 відбував покрання в місцях позбавлення волі, та знову вчинив злочини проти власності, після звільнення з місця позбавлення волі до погашення судимостей, на переконання суду, жодним чином не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів, їх наслідки для потерпілих та інші обставини, врахувавши думку прокурора, який просив призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 без іспитового строку випробування, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальних меж для даного виду покарання, встановлених санкціями ч.2 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України, за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_8 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд виходить також із змісту досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до висновку якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі і окремих осіб. На думку органу пробації застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, а також із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 30, 31, 32, 33 34, 35 36/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

В судовому засіданні документально не підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «дактилоскопічні дослідження» у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим судову витрату необхідно покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за данними статтями:

-за ч.3 ст.186 КК України в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі.

-за ч.2 ст.185 КК України в виді 01 /одного/ року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначити покарання в виді 04 /чотирьох/ років 01 /одного/ місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», обчислюючи строк відбування покарання з 03 грудня 2019 року, тобто з моменту винесення вироку, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання його під вартою з 20 вересня 2019 року по 02 грудня 2019 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Речові докази за кримінальним провадженням: автомагнітолу марки «Model 1083», акумуляторну батарею моделі «Enrun», дзеркало заднього виду, підлокітник автомобільний моделі «Lada Classic», задню панель з двома акустичними автомобільними динаміками, які повернуті потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до його зберігальної розписки залишити потерпілому ОСОБА_5 , як законному власнику даних речей. /а.к.п. 30, 32/.

Речові докази за кримінальним провадженням: LED телевізор моделі «Hisense H32A5800» у комплекті з пультом, канцелярський ніж, пульт моделі «Orion», дорожню валізу, золоту каблучку з каменем білого кольору, брелок з чотирма ключами, частину золотого ланцюга довжиною 32 см, вагою 1,97 грамів, які повернуті потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до її зберігальної розписки залишити потерпілій ОСОБА_6 , як законній власниці даних речей. /а.к.п. 31, 33 34/.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: DVD диск на якому міститься відеофайл із камери зовнішнього відеоспостереження, яка розташована в домоволодінні АДРЕСА_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження у процесуального прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 за адресою: 56500, Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Костенко, 2 знищити. /а.к.п 35 36/.

Судову витрату, яка документально не підтверджена в судовому засіданні, в сумі 628 /шістсот двадцять вісім/ гривень 04 копійки за проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «дактилоскопічні дослідження» покласти на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1