У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_4 , 14.08.2018, близько 11 години, перебуваючи у приміщенні № 303 за адресою м. Одеса, пр. Гагаріна, 12а, отримавши електронну заяву № 29571339 від 09.08.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень складену від імені громадянина України ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на нежитлове приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_2 , а також копію свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 виданого 03.02.2003 виконавчим комітетом Одеської міської ради, копію довідки КП «БТІ ОМР» від 19.07.2018 № 8508-14/2101, та копію технічного паспорту складеного КП «БТІ ОМР» від 18.12.2002, який відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Держбуду України 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/577; наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2012 № 658, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2012 за № 2212/22524 та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.01.2013 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2013 за № 113/22645, не відповідає встановленому зразку, зловживаючи службовим становищем, з метою отримання останнім неправомірної вигоди, діючи всупереч вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», достовірно знаючи, що право власності на нежитлове підвальне приміщення за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Успенська, 73 належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, тобто за наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв незаконне рішення № 42525577, про державну реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення за ОСОБА_7 , шляхом відкриття нового розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна, про що вніс відповідні відомості за № 27418789.

В результаті незаконних дій ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_7 отримав неправомірну вигоду у вигляді нерухомого майна - нежитлового підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , без законних на те підстав, а Територіальну громаду міста Одеси в особі Одеської міської ради позбавлено майнових прав на вказане нерухоме майно, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно висновку Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України №19-4432/4433 від 28.10.2019 ринкова вартість об`єктів нерухомого майна нежитлового приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 09.08.2018 становить 427200,00 (чотириста двадцять сім тисяч двісті) гривень.

Крім того, діючи повторно державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_4 , 14.08.2018 об 11 годині 29 хвилин перебуваючи у приміщенні № 303 за адресою м. Одеса, пр. Гагаріна, 12а, отримавши електронну заяву № 29571173 від 09.08.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень складену від імені громадянина України ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на нежитлове приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_3 , а також копію свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 виданого 22.01.2003 виконавчім комітетом Одеської міської ради, копію довідки КП «БТІ ОМР» від 07.08.2018 № 8508-14/2178, та копію технічного паспорту складеного КП «БТІ ОМР» від 07.07.2003, який відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Держбуду України 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/577; наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2012 № 658, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2012 за № 2212/22524 та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.01.2013 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2013 за № 113/22645, не відповідає встановленому зразку, зловживаючи службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди, діючи в інтересах ОСОБА_7 , а саме у порушення ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», діючи повторно, достовірно знаючи, що право власності на нежитлове підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_3 належить Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради (), тобто за наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, прийняв незаконне рішення № 42526080 про державну реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення за ОСОБА_7 , шляхом відкриття нового розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна, про що вніс відповідні відомості за № 27474910.

В результаті незаконних дій ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_7 отримав неправомірну вигоду у вигляді нерухомого майна - нежитлового підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , без законних на те підстав, а Територіальну громаду міста Одеси в особі Одеської міської ради позбавлено майнових прав на вказане нерухоме майно, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно висновку Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України №19-4434/4435 від 30.09.2019 ринкова вартість об`єктів нерухомого майна нежитлового приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 09.08.2018 становить 1357200,00 (один мільйон триста п`ятдесят сім тисяч двісті) гривень.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

У клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях.

Слідчим також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваній більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочинів у скоєнні яких лише підозрюється ОСОБА_4 . Слідчим не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

?прибувати за викликом до слідчого, процесуального керівника, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?не відлучатись з Одеської області в якій він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

?не відлучатися, у період часу з 22.00 год. до 07.00 год., з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме до 03.02.2020 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

?прибувати за викликом до слідчого, процесуального керівника, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?не відлучатись з Одеської області в якій він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

?не відлучатися, у період часу з 22.00 год. до 07.00 год., з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

05.12.2019