Справа № 638/9474/19
Провадження № 1-кп/638/1298/19
УХВАЛА
іменем України
26 вересня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003011 від 08.08.2019 стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, за ч.2 ст. 309 КК України,-

встановив:
В Дзержинському районному суді м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила про невиконання ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також самовільного зняття ним засобу електронного контролю.
Обвинувачений заперечував проти заявленного клопотання, просив суд обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник підтримав позицію обвинуваченого та просив обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства». У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а тому продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, офіційного місця роботи не має, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, тому достатніх підстав на теперішній час для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не вбачається, оскільки, знаходячись на волі, обвинувачений може продовжити злочинну діяльність.
Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.3 п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд продовжує для ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою. Вказані ризики- є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення даної справи до Харківського апеляційного суду з метою визначення підсудності вказаної справи, вказавши, що відносно ОСОБА_4 до Київського районного суду міста Харкова направлене кримінальне провадження, де ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор вважав доцільним направити вказане кримінальне провадження до Харківського апеляційного суду.

Обвинувачений просив направити вказане кримінальне провадження до апеляційної інстанції.

За ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

За ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

За п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Оскільки у Київському районному суді м. Харкова розглядається більш тяжке кримінальне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 , Дзержинський районний суд м. Харкова до початку розгляду справи виявив, що кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 надійшло до суду із порушенням правил територіальної підсудності, тому в розумінні ч. 1 ст. 32, п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження повинен здійснювати Київським районний суду м. Харкова. Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , з Дзержинського районного суду м. Харкова до Київського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 334,314 КПК України, суд, -

постановив:
Кримінальне провадження № 0003011 від 08.08.2019 стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, за ч.2 ст. 309 КК України направити до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з Дзержинського районного суду м. Харкова до Київського районного суду м. Харкова.

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 24 листопада 2019 року.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Головуючий: