справа № 208/6649/19
№ провадження 1-кс/208/3111/19
УХВАЛА
Іменем України

05 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000610 від 25.04.2019 року, у вчинені кримінального правопорушення, ч. ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відносно якого 30.08.2019 до Баглійського р/с м. Дніпродзержинська направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що 27.09.2019 приблизно о 15 год. 30 хв. працівники поліції, відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_6 , пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, передали громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури № 1007т від 05.09.2019, грошові кошти на загальну суму 150 (сто п`ятдесят) гривень купюрами номіналом 50 гривень в кількості 2 шт., з серіями та номерами ТА 8943049, ФА 4049192, номіналом 20 гривень в кількості 1 шт. з серією та номером ЮВ 3660652, номіналом 10 гривень в кількості 2 шт. з серіями та номерами ЦА 1227460, ЦЕ 6643820, номіналом 5 гривень в кількості 2 шт. з серіями та номерами УЗ 1772358, ЮЗ 3520466. 27.09.2019 приблизно о 16.26 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля будинку № 9 по вул. Олекси Сокола в м. Кам`янському, зустрівся з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому ОСОБА_7 передав грошові кошти у сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень купюрами номіналом 50 гривень в кількості 2 шт., з серіями та номерами ТА 8943049, ФА 4049192, номіналом 20 гривень в кількості 1 шт. з серією та номером ЮВ 3660652, номіналом 10 гривень в кількості 2 шт. з серіями та номерами ЦА 1227460, ЦЕ 6643820, номіналом 5 гривень в кількості 2 шт. з серіями та номерами УЗ 1772358, ЮЗ 3520466, які йому видали працівники поліції для проведення оперативної закупки наркотичного засобу «опій ацетильований». Отримавши грошові кошти від ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , перебуваючи біля буд. № 9 по вул. Олекси Сокола в м. Кам`янському, із медичного шприца об`ємом 10 мл., наповнив в медичний шприц об`ємом 5 мл., рідиною коричневого кольору масою 1,8724 г, що містила особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою 0,1251 г. та передав його ОСОБА_7 , тобто, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, здійснив незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований». Цього ж дня, тобто 27.09.2019, приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , повернувшись до автомобіля співробітників поліції, в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції медичний шприц об`ємом 5 мл., що містив рідину коричневого кольору масою 1,8724 г., що містила особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою 0,1251 г., яку йому незаконно збув ОСОБА_6 .

На думку слідчого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, що підтверджено показами свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2019 року, протоколом огляду добровільно виданих предметів від 27.09.2019 року, висновком судової експертизи наркотичних засобів № 1/8.6/3886 від 17.10.2019 року.

05.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як підозрюваний не має постійного місця роботи або навчання, вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, таким чином, може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин);

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (так як підозрюваний особисто знайомий з деякими зі свідків у вказаному кримінальному провадженні та, таким чином, може намагатись вплинути на них з метою змусити змінити свої показання);

-може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин (є підстави вважати, що підозрюваний, вчинивши вищевказаний умисний тяжкий злочин, може повторно його вчинити, тобто продовжити займатись збутом наркотичних засобів або вчинити інший злочин, в тому числі у сфері незаконного обігу наркотичних засобів);

-останнім вчинено злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що свідчить про те, що він не дотримується соціальних норм поведінки та збагачується за рахунок продажу наркотиків.

В ході судового розгляду прокурором підтримано клопотання у повному обсязі та зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджено сукупністю зібраних доказів, та не оспорюється самим підозрюваним. Враховуючи особу підозрюваного, його характеризуючи данні, які є негативними, що злочин скоєний вже після повідомлення особі обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, але ОСОБА_6 висновків для себе не зробив, та вчинив тяжкий злочин, а тому вважає що він може вчинити інший злочин, та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того за місцем реєстрації особа постійно не проживає, на утриманні осіб не має. А тому інший більш м`який запобіжний захід не зменшить ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому єдиним запобіжним заходом який забезпечить його процесуальну поведінку, є тримання під вартою, при обранні якого вважає можливим визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених у його мотивувальній частині, звернувши увагу не неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, з врахуванням характеризуючих даних на особу, та можливого покарання, так як підозрюваний має неодноразові притягнення до відповідальності з юридичного обґрунтування, висновків для себе не робить, продовжує антисоціальний спосіб життя, та його подальше перебування без утримування під вартою на іншому запобіжному заході, не зменшить заявлених ризиків та може мати більш тяжкі наслідки для оточуюючих.

Захисник у судовому засіданні вважав, що ризики є невідповідними, бо ОСОБА_6 має постійне місце проживання, а тому можливо застосувати до підозрюваного домашній арешт, який забезпечить його належну поведінку.

Підозрюваний ОСОБА_6 не оспорюючи обставини кримінального правопорушення, викладені у підозрі та клопотанні, заперечив щодо відповідності заявленого запобіжного заходу як тримання під вартою, вважав що можливим є домашній арешт, зазначив що ухилятися від суду та слідства не буде.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не оспорюється самим підозрюваним та підтверджено наданими доказами, а саме : витягом з ЄРДР за № 0000610 від 25.04.2019 року за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 27.05.2019; протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 28.08.2019 та від 27.09.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_10 від 28.08.2019; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 30.08.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_11 від 30.08.2019; протоколом добровільно виданих предметів від 27.09.2019; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 від 28.09.2019; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_12 від 28.09.2019;висновком експерта № 1/8.6/3886 від 17.10.2019.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду, можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що може мати наслідки нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 є підозрюваним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає можливе покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 9 років, та період вчинення карного діяння визначений періодом під час якого обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні іншого злочину за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України переданий до провадження Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що свідчить про відсутність каяття, припинення незаконної діяльності та вчинення нових злочинів, відсутність бажання стати на шлях виправлення.

Крім того, згідно до характеризуючих даних на підозрюваного ОСОБА_13 за місцем його фактичного проживання, останній характеризується негативно, та сусіди не тільки скаржилися та були очевидцями здійснення закладок наркотичних засобів підозрюваним, який це усвідомлював, але своєї незаконної діяльності не припиняв.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

А тому, з врахуванням п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України, підтверджених ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особи підозрюваного ОСОБА_6 його характеризуючих даних, суспільного способу життя, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати підозрюваного від переховування від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії вказаного запобіжного заходу вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити по 31 грудня 2019 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1