Дата документу 22.07.2019 Справа № 334/1241/13-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/1241/13-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/891/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,
адвокатів ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула 22 липня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_11 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 лютого 2019 року, якою залишено без задоволення заяву адвоката ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2013 року відносно ОСОБА_7 .

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Адвокат ОСОБА_11 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , засудженого вироком Ленінського районного суду м, Запоріжжя від 09.08.2013 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд вироку Ленінського районного суду м, Запоріжжя від 09.08.2013 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
Заява обґрунтовується тим, що під час судового розгляду суду були допущені суттєві помилки експертами в експертизах, а саме у Висновку експертів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 07.08.2012 року №187/4046-КЄ/2012 та Висновку додаткової експертизи Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.11.2012 року, шо призвело до ухвалення судом незаконного вироку, оскільки вирок ґрунтується саме на зазначених доказах. Адвокат надала Висновок спеціалістів з питань судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи від 07.09.2017 №113/114/115/116/к-407-16 з дослідженням обставин і механізму ДТП, відповідно до якого, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_9 , а не ОСОБА_7 . Також зазначили, що нововиявлені обставини в даній справі це - інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути ст.459 КПК України

Суд, залишив без задоволення заяву адвоката ОСОБА_11 , оскільки вважав, що викладені у заяві адвоката обставини не можуть бути визнані нововиявленими відповідно до вимог ст.459 КПК України, так як фактично заявники не згодні з проведеними експертизами, а саме висновком експертів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 07.08.2012 року №187/4046-КЄ/2012 та висновком додаткової експертизи Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи віл 15.11.2012 року.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі суду, не відповідають фактичним обставинам, оскільки отриманні нові висновки спеціалістів з питань судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи з дослідженнями обставин і механізмів ДТП від 07.09.2017 №113/114/115/116/к-407-16, які повністю збігаються із висновками комплексної експертизи Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 05.12.2011 року №482/11-96/к; висновком експерта № 684 від 05.09.11-23.09.11 року судово-медична імунологічна експертиза та іншими експертизами, що були проведені одразу за результатами ДТП на підставі всіх первинних доказів по справі, вказують на очевидні помилки у висновках експертів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 07.08.2012 року №187/4046-КЄ/2012 та Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.11.2012 року №91-К, вказують на можливість перегляду вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2013 р відносно ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та призначити новий розгляд його заяви у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат ОСОБА_8 , у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, вказала, що помилка у вихідних даних щодо посилання на речовину бурого кольору і без дослідження автомобіля призвели до помилкових експертних досліджень, які були предметом оцінки при розгляді справи відносно ОСОБА_7 по суті, що є підставою для перегляду вироку відповідно до ч.4 ст. 459 КПК України.
Адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, вказала, що є підстави для перегляду вироку, як такі, що пов`язанні із умисними діями, так і такі, що не пов`язанні.
Засуджений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.
Потерпілі у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної карги, вказавши, що всі експертизи були предметом ретельної перевірки судів.
Прокурор у судовому засіданні висловила заперечення вимогам апеляційної скарги, вказавши, що наведені в апеляційній скарзі обставини не є ново виявленим у відповідності до положень ст. 459 КПК України, а висловлена засудженим версія щодо керування транспортним засобом іншою особою загиблим потерпілим ОСОБА_9 була предметом перевірки при розгляді справи по суті та перегляду вироку.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, залишаючи без задоволення подану адвокатом ОСОБА_11 заяви про перегляд вироку Ленінського районного суду м, Запоріжжя від 09.08.2013 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що викладені у заяві адвоката обставини не можуть бути визнані нововиявленими відповідно до вимог ст.459 КПК України.

Судова колегія погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 цієї статті чітко передбачені критерії обставин, що можуть бути визначені як нововиявлені.

Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
Разом із тим, обставини, на які адвокат посилається у своїй апеляційній скарзі як на підстави скасування оскаржуваної ухвали за нововиявленими обставинами, не є такими у розумінні вимог ч. 2 ст. 459 КПК України, а зводяться лише до незгоди із висновками експертиз, чому суд, розглянувши заяву адвоката ОСОБА_11 , надав обґрунтовану оцінку та не встановив безумовних підстав в даному конкретному випадку для перегляду вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2013 року відносно ОСОБА_7 , що відповідає главі 34 КПК України.

Посилання захисника на висновки спеціалістів з питань судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи з дослідженнями обставин і механізмів ДТП №113/114/115/116/к-407-16, яка була проведена 07.09.2017 р. за ініціативою адвокатаз викладеними нею міркуваннями та вихідними даними, що наведені у описовій частині даного висновку і яка містить інші висновки ніж попередні експертизи, які досліджувалися при розгляді справи відносно ОСОБА_7 по суті, на переконання колегії суддів, не є нововиявленими обставинами в контексті положень ст. 459 КПК України, які б давали підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Одночасно, судова колегія звертає увагу на те, що судом першої інстанції слушно було вказано про те, що експерти, які проводили вищенаведене дослідження не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку, що додатково викликає сумніви у його достовірності і правдивості.
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що здійснювати дії на отримання доказів не входить до компетенції суду, оскільки не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, зокрема змагальності сторін.

Оцінюючи доводи адвоката, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені ним обставини не є нововиявленими і не можуть впливати на законність прийнятого 9 серпня 2013 року обвинувального вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя, що свідчить про правомірну та обґрунтовану відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

На переконання колегії суддів, фактично доводи сторони захисту спрямовані на нове дослідження та оцінку висновків експертів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 17.07.2012 року та Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.11.2012 року.

Однак повторний розгляд вказаних обставин суперечить загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ч. 1 ст. 7 КПК України. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.

Крім того, висновки експертів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 17.07.2012 року №187/4046-КЄ/2012 та Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.11.2012 року №91-К. визнано допустимими доказами, які покладено в основу обвинувачення та в подальшому в основу обвинувального вироку.
В своїй ухвалі апеляційна інстанція підтвердила правильність висновків районного суду стосовно обґрунтованості висновків вищенаведених експертиз (т.4 а.п. 243-250).
Посилання сторони захисту на наявність первинних експертиз, що були проведені у 2011 році одразу за результатами ДТП, висновки яких збігаються з результатами експертного дослідження за ініціативою адвоката, є неспроможними, оскільки такі доводи також були предметом дослідження як судом першої інстанції так і апеляційним судом та визнаються колегія суддів такими, які не заслуговують на увагу у розумінні положень ст. ч. 2 ст. 459 КПК України (т.4 а.п. 146, а.п. 248).

Доказів протилежного при розгляді заяви адвоката,поданої в порядку ст. 459 КПК України та при апеляційному переглядіне надано.

Слід додатково зауважити, що версія засудженого щодо не керуванням ним під час ДТП автомобілем, на якій і базуються надані адвокатом висновки спеціалістів від 17.07.2012 р. була ретельно перевірена як місцевим судом, так і апеляційною інстанцією шляхом дослідження усіх експертиз, що були проведені у рамках кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , їх аналізу, співставлення з іншими доказами, зокрема протоколом огляду місця події, автомобіля, допиту експертів. Також судами перевірялася позиція сторони захисту щодо обставини відібрання зразків речовин з місця події, автомобіля та їх дослідження, а отже всі означені стороною захисту обставини за змістом ч. 2 ст. 459 КПК не належать до нововиявлених.
Функцію суду у розумінні ст. 459 КПК України не можна розглядати як замасковане оскарження судового рішення і задля нового розгляду справи. Вагомі й непереборні обставини, які б вимагали відходу від принципу юридичної визначеності остаточного судового рішення у даному випадку не встановлені.
Висновок суду першої інстанції також узгоджується із усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу правової визначеності.

Так, у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «жодна сторона не має вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру» (заява № 4994/04, (Zheltyakov v. Ukraine).
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує на обґрунтованості висновків місцевого суду щодо наведених обставин, які на думку ініціатора відповідного клопотання є нововиявленими, і погоджується, що такі не можуть слугувати безумовною підставою для перегляду вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2013 року в порядку ст. 459 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що по справі колегією суддів не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 459, КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 лютого 2019 року, якою залишено без задоволення заяву адвоката ОСОБА_11 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2013 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4