Провадження №1-кп/127/1000/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заріччя Іршавського району Закарпатської області, громадянина України, розлученого, працюючого без офіційного оформлення трудових відносин на будівництві, волонтера, зі спеціальною-технічною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23.12.1998 року РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001479 від 14.04.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у 2017 році, у зоні проведення антитерористичної операції, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, в порушення вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року № 622, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах точної дати, часу та місця, незаконно придбав бойові припаси у кількості 34 патрони, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї, після чого у невстановлений спосіб перевіз їх до свого домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав в одному із підсобних приміщень без передбаченого законом дозволу до вилучення їх працівниками поліції.
Так, працівниками Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 13.04.2018, о 18:55 год. в ході проведення огляду території та господарських приміщень домоволодіння ОСОБА_4 всередині одного з підсобних приміщень виявлено та вилучено, серед іншого, 34 (тридцять чотири) патрони.
Відповідно до висновку експерта № 207 від 22.05.2018 вилучені у ОСОБА_4 34 (тридцять чотири) предмети, являються бойовими припасами, з них:
- 1 (один) предмет, являється бойовим припасом до стрілецької нарізної вогнепальної зброї - автоматичним патроном калібру 5,45x39 мм, зразку 1974 року, призначеним для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АК-74, РПК-74);
- 3 (три) предмета, являються бойовими припасами до нарізної зброї -гвинтівочними патронами калібру 7,62x53 мм, призначеним для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон;
- 30 (тридцять) предметів, які надані на дослідження, є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9x18 мм, призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова «ПМ» та Стечкіна «АТС».
Дані патрони виготовлені заводським способом та придатні для стрільби.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: під час перебування у зоні антитерористичної операції у 2017 році, він перевозив на територію України сувенірні речі, які не були бойовими припасами, а також використані бойові припаси. Коли він приїхав в своє домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , перебираючи вказані сувеніри, виявив бойові припаси, та розуміючи, що він не має права їх зберігати, мав намір повернути їх в зону АТО, а до того часу зберігав їх у підсобному приміщенні. Однак, оскільки повернутися до зони антитерористичної операції йому не вдалося, забув про те, що у нього зберігаються вказані боєприпаси аж до дня виявлення їх працівниками поліції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження № 0000063 (т.1 а. с.47), заяви ОСОБА_4 про надання добровільної згоди на проведення огляду його підсобного приміщення на території земельної ділянки АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 124), протоколу огляду місця події від 13.04.2018 року з додатками (а.с. 49-54) та ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2018 року №127/8816/18 про законність проведеного 13.04.2018 року обшуку на території земельної ділянки АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 55); ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2018 року №127/8820/18 про накладення арешту на вилучені 13.04.2018 року предмети (т.1 а.с. 56); акт №16 від 20.04.2018 року про знешкодження вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів з додатками (т.1 а.с. 57-59); довідок про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 19.04.2018 року, від 20.04.2018 року (т.1 а.с. 60, 61, 71, 73, 88); висновку судової вибухо-технічної експертизи №144 від 28.09.2018 року (т.1 а.с. 62-70); висновку судової вибухо-технічної експертизи №31 від 14.05.2018 року (т.1 а.с. 72-86); висновку судової вибухо-технічної експертизи №32 від 16.05.2018 року (т.1 а.с. 87-106); висновку судово-балістичної експертизи №199 від 18.05.2018 року (т.1 а.с. 107-110); висновку судово-балістичної експертизи №207 від 22.05.2018 року (т.1 а.с. 111-118), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зважає на правову позицію, висловлену Верховним Судом з приводу застосування ст. 69-1 КК України, висловлену колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 10.07.2018 року по справі №148/1211/15-к, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою (т.1 а.с. 120); на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 121, 122), позитивно характеризується (т.1 а.с.130).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, являється несудимим, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі, на строк, наближений до мінімальної межі, визначений санкцією ч.1 ст. 263 КК України. При цьому суд, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, передбачених п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, відсутність збитків та шкоди завданих злочином, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ч.1 ст. 69-1 КК України, що не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідно санкцією ч.1 ст. 263 КК України.
Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, зважаючи на позитивну характеристику останнього, наявність нагородження грамотою за свідому громадську позицію, патріотизм та активну волонтерську діяльність на благо українського народу (т.1 а.с. 130-131), наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком та із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна 8580 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні за проведення судових вибухо-технічних та балістичних експертиз: №144 від 28.09.2018 року, №31 від 14.05.2018 року, №32 від 16.05.2018 року, №199 від 18.05.2018 року, №207 від 22.05.2018 року, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, знищивши бойові припаси після набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 66, 67, 69-1, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349 , 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання, із врахуванням ч.1 ст. 69-1 КК України, у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 8580 гривень у відшкодування вартості процесуальних витрат витрат на залучення експертів для проведення криміналістичних досліджень.

Речові докази в кримінальному провадженні № 0001479, а саме: бойові припаси, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУЕП у Вінницькій області (т.1 а.с. 129), - знищити, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: