Ухвала

іменем України
25 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 134/338/19

провадження № 51-5817 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 липня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, у поданій касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність судових рішень та відсутнє обґрунтування необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 413 цього Кодексу.

Крім того, у скарзі захисник посилається на неповноту судового розгляду, не погоджується з установленими фактичними обставинами кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Також попри те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, скаржник, стверджуючи про порушення вимог КПК не зазначає, яких саме конкретних доводів апеляційних скарг засудженого та його захисника не було розглянуто і не надано на них вичерпної відповіді.

Таким чином, усупереч законодавчим положенням у поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності судових рішень,необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 94, 284, 370, 374, 412-413, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 липня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3