БРОДІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №439/571/19

Провадження №1-кп/439/119/19

30 жовтня 2019 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000206 від 27 березня 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пониковиця, Бродівського району, Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без судимості, -
за ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2019 року, близько 16.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на дорозі поблизу свого господарства за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки, в якій тримав тіло мертвої курки, в обличчя ОСОБА_4 , після чого вона впала, таким чином заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх і на нижніх повіках обох очей, обширного синця на верхній та нижній губах, навколо рота і на підборідді, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 44/2019 від 04 квітня 2019 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 27 березня 2019 року він, перебуваючи на дорозі поблизу свого господарства за адресою: АДРЕСА_1 , наніс один удар кулаком правої руки, в якій тримав мертву курку, в обличчя ОСОБА_4 .
Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому враховано, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. Цим особам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, на думку суду, наведене вище дає підстави зробити висновок про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, так як він спричинив умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 .
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За таких обставин суд приходить до висновку, що його виправлення можливе із застосуванням покарання у виді штрафу.
Заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.
Речові докази у справі відсутні.

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 подала цивільний позов про стягнення із ОСОБА_6 на її користь майнової шкоди у сумі 2951,25 грн. та моральної шкоди у сумі 10000 грн.

В обґрунтування своїх вимог потерпіла покликається на те, що-після того, як її побив ОСОБА_6 , вона перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в лікарні. Загальна вартість витрат, понесених нею для придбання ліків та проведення рекомендованих медичних процедур та маніпуляцій становить 2951,25 грн. На підтвердження цього до позову долучено довідки КНП «Бродівська ЦРЛ» від 06.05.2019 № 187/01/10, від 06.05.2019 № 190/01-10, від 21.05.2019 № 225/01-10, акт про надання медичних послуг від 21.05.2019 та фіскальні чеки про купівлю медикаментів та оплату медичних послуг.

Потерпіла стверджує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого вона зазнала і моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок заподіяння ОСОБА_6 їй тілесних ушкоджень у вигляді синців на верхніх і на нижніх повіках обох очей, обширного синця на верхній та нижній губах, навколо рота і на підборідді, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи, струсу головного мозку, протягом тривалого часу вона терпіла важкі фізичні болі, постійно знаходилася в нервовому напруженні. Крім цього, на довгий часу вона була позбавлена нормального відпочинку і сну, її уклад життя та побуту був повністю змінений, вона не могла повноцінно зустрічатися зі своїми друзями і близькими, її це постійно гнітило. Крім цього, внаслідок вчинення відносно неї злочину та спричинення її тілесних ушкоджень вона досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, обурення поведінкою винуватця, переживає щодо своєї соціальної репутації. Розмір заподіяної моральної шкоди вона оцінює у сумі 10000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов потерпілої визнав частково. Він згідний відшкодувати їй витрати на лікування у повному обсязі, тобто 2951,25 грн. та таку ж саму суму за моральні страждання.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Із змісту ст. 128 КПК України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Якщо процесуальні відносини не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач повинен вказати в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Отже, зміст положень ЦПК України, ЦК України дає підстави для висновку, що право на судовий захист пов`язане виключно з порушенням суб`єктивного права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача.
При цьому обставину дійсного (реального) порушення відповідачами прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач. Порушення прав позивача має існувати на момент розгляду спору в суді.
Тобто, призначенням суду є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів учасників правовідносин через здійснення правосуддя.
Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
А згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Бродівська ЦРЛ» з 27.03.2019 року по 03.04.2019 року з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана пристінка рота, забій м`яких тканин обличчя, травма носа. З 04.04.2019 по 21.05.2019 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря-невропатолога загально-поліклінічного відділення КНП «Бродівська ЦРЛ» із діагнозом стан після ЗЧМТ, струс головного мозку. Загальна вартість витрат, понесених нею для придбання ліків та проведення рекомендованих медичних процедур та маніпуляцій становить 2951,25 грн., що підтверджується довідками КНП «Бродівська ЦРЛ» від 06.05.2019 № 187/01/10, від 06.05.2019 № 190/01-10, від 21.05.2019 № 225/01-10, актом про надання медичних послуг від 21.05.2019 та фіскальними чеками про купівлю медикаментів та оплату медичних послуг.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав у повному обсязі цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, то у цій частині позов слід задовольнити.

Окрім того, на думку суду, протиправними діями ОСОБА_6 спричинено моральної шкоди ОСОБА_4 , яка полягає у перенесеному нею фізичному болю та приниженні людської гідності.

Визначаючи розмір моральної шкоди, спричиненої потерпілій, суд виходив з її письмових пояснень, наведених у цивільному позові, а також з усних пояснень, наданих в судовому засіданні, з яких вбачається, що заявляючи вимогу про стягнення з обвинуваченого на її користь 10000 грн. моральної шкоди вона виходила з того, що це та сума грошей, яка потрібна їй на оплату послуг адвоката та продовження лікування.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, розмір моральної шкоди слід визначити 3000,00 гривень.

Керуючись ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 завдану кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 2951,25 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду у сумі 3000 гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

Суддя ОСОБА_1