Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків ОСОБА_11 ,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повернуто прокурору.

Цією ж ухвалою задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід ОСОБА_10 у виді тримання під вартою на 60 днів та ОСОБА_11 у виді домашнього арешту на строк 2 місяці з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

21.05.2019 року прокурор ОСОБА_12 подала клопотання про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою на 60 днів, а ОСОБА_11 строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків на 2 місяці, в яких посилається на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні прокурор вказує, що ризик переховування від суду підтверджується тим, що ОСОБА_10 усвідомлює невідворотність реального покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років за вчинення злочину, який є тяжким, а тому буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявок до суду. Також обвинувачений не має постійного офіційного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, місця проживання в Київській області, переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим Луцьким відділом поліції ГУНП у Волинській області було оголошено його розшук у кримінальному провадженні № 0000105, досудове розслідування в якому здійснюється за ч.1 ст.185 КК України. Не відпав і ризик впливу на свідків з метою змусити їх дати неправдиві показання або відмовитися давати показання з огляду на обвинувачення у вчиненні злочину із застосуванням насильства. Відсутність же у ОСОБА_10 роботи та суть обвинувачення свідчать про те, що з метою збагачення він у подальшому може продовжувати вчиняти злочини проти власності.

Що стосується ОСОБА_11 , то він також усвідомлює невідворотність реального покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років за вчинення злочину, який є тяжким, не має постійного офіційного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а тому буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявок до суду. Обґрунтовуючи існування ризиків впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор викладає такі ж обставини, як і в клопотанні стосовно ОСОБА_10 . При цьому просить покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 2200 години до 0700 години наступного дня; прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; перебувати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 2200 години до 0700 години наступного дня та не відлучатися у визначений час за межі місця проживання, окрім як за вимогою прокурора та суду.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав обидва клопотання, однак просив покласти на ОСОБА_11 перші два обов`язки, вказані в клопотанні; потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які погодилися з прокурором; захисника ОСОБА_8 , яка не заперечувала проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків її підзахисному ОСОБА_11 та заперечила проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 ; захисника ОСОБА_9 , який заперечив проти продовження строку тримання під вартою його підзахисному ОСОБА_10 і просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання батьків обвинуваченого у Рівненській області; обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_10 на підтримку думки їхніх захисників; колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Порядок продовження строку тримання під вартою, а так само тримання особи під домашнім арештом згідно з ч.6 ст.181 КПК України регламентовано положеннями ст.199 КПК України.

ОСОБА_10 і ОСОБА_11 висунуто обвинувачення в тому, що вони 6 грудня 2018 року після спільного вживання з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 алкогольних напоїв, запропонували підвезти потерпілих за місцями мешкання, вступили між собою в попередню змову з метою відкритого викрадення чужого майна і на зупинці транспорту «Чабани», що на вул. Машинобудівників в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, застосовуючи до ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали його майно, спричинивши майнову шкоду на загальну суму 50 281 гривень 50 копійок, а потім у с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області, застосовуючи до ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали його майно, спричинивши майнову шкоду на загальну суму 7 286 гривень 76 копійок.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_10 і ОСОБА_11 запобіжних заходів відповідно у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту спливає 01.06.2019 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з огляду покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, майновий стан, тобто відсутність роботи і стабільного джерела доходів, а так само міцних соціальних зв`язків, колегія суддів вважає, що це переконливо свідчить про наявність ризиків, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

До того ж, ОСОБА_10 не має постійного місця проживання, за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, і в іншому кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, здійснюється Луцьким ВП ГУНП у Волинській області, не дотримав умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, ухилився від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошено його розшук.

Існування ризиків не зменшилося на даний час з огляду на те, що судове провадження у цьому кримінальному провадженні не розпочато.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що застосування до ОСОБА_10 альтернативних запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а також про необхідність продовження ОСОБА_11 строку перебування під домашнім арештом.

Стосовно обов`язків, які прокурор просить покласти на ОСОБА_11 , зокрема, не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 2200 години до 0700 години наступного дня, а так само перебувати за місцем свого проживання за цією ж адресою у цей же час і не відлучатися з нього, слід зауважити, що вони є ідентичними. А тому колегія суддів вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок не залишати житло у певний період доби, що і є умовою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту згідно з ч.1 ст.181 КПК України, та покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду, передбачений ч.5 ст.194 КПК України.

Тому клопотання прокурора належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 194, 199, 331, 405 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 /шістдесят/ днів до 25 липня 2019 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під домашнім арештом на 2 /два/ місяці до 27 липня 2019 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 2200 години до 0700 години наступного дня.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3