Дата документу 18.09.2019
Справа № 334/6685/19
Провадження № 1-кс/334/3416/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання Слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0003229 від 16.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянин України, уродженцю м. Запоріжжя, не одруженому, який малолітніх дітей на утриманні не має, маючий середню-спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України

встановив:

15.09.2019 о 23:20 годині, ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку 3 по вул. Мала в м. Запоріжжя, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи, з корисливих мотивів, шляхом застосування насилля, яке виразилось в поштовху в спину потерпілої ОСОБА_7 , від чого остання впала на підлогу, відкрито з правого, заднього карману штанів викрав майно гр. ОСОБА_7 , а саме, мобільний телефон «Samsung Galaxy J» вартістю 1800 гривень 00 копійок, спричинивши матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

16.09.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом допиту свідків, протоколом допиту потерпілої; протоколом огляду місця події; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 . Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити м. Запоріжжя.

Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, слідчий вважає, що при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 оскільки підозрюваний має реальну можливість сховатися від слідства або суду, чинити тиск на свідків, потерпілої таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 просив суд не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляду тримання під вартою, а застосувати більш м`який запобіжний захід. Суду пояснив, що у нього не було умислу на викрадення телефону.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просила суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не має наміру впливати на свідків або потерпілу. Адвокат доводила, що ОСОБА_5 має ряд тяжких захворювань, є інвалідом третьої групи на психічне захворювання. Він проживає разом з матір`ю та братами.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію ЄСПЛ, відображену, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

В наявності є обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях Європейського суду з прав людини, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v.Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений може переховуватися від суду, таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

На думку суду, зловживання ОСОБА_5 спиртними напоями його запальність, не можуть дати гарантії, що залишившись вдома, не буде вчинено нового злочину.

Слідчий суддя, при ухваленні рішення взяв до уваги пояснення матері підозрюваного ОСОБА_5 , яка пояснила, що він дійсно страждає на психічне захворювання та в момент розладу може вчинити будь який поступок. ЇЇ він не слухає, покидає будинок та їде у місто, де зустрічається з друзями.

Таким чином, суд вважає, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може вчинити новий злочин.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, а враховуючи вищевикладене, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування; особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.

Вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та про неможливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінального провадження вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто з 16.09.2019 з 00 години 05 хвилин року до 15 листопада 2019 року включно.

Для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок на депозитний рахунок: № 1205, Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі № 1-кс/334/3416/19, ЄУН 334/6685/19.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 листопада 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ГУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ГУ «Запорізький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1