Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 532/2033/18
Провадження № 1-кп/553/83/2019
В И Р О К
Іменем України

29.10.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтава у складі колегії суддів :
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000353 за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

-24.04.1996 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

-13.12.1999 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.206 КК України до 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

-23.01.2003 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-26.09.2008 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.119 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

-22.04.2011 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-23.07.2015 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

-22.03.2018 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст.185 КК України, до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.347 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
16.06.2018 року, близько 17:00 год. ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс ОСОБА_7 , близько 9 ударів руками та сторонніми предметами, по різних частинах тіла, внаслідок чого останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани потиличної ділянки зліва, верхньої губи зліва, з крововиливом в цій же області, синці на віках лівого ока з переходом на ліву виличну ділянку, на передній поверхні грудної клітки зліва, на внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, на передній поверхні лівого стегна, на правому плечі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно висновку експерта № 83 від 21.06.2018 року.

19.06.2018 року, близько 20:30 год. ОСОБА_9 , з метою помсти, за виконання ОСОБА_8 , своїх службових обов`язків, який працює дільничним офіцером поліції Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області та обслуговує поліцейську дільницю № 7, до якої входить Світлогірська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області, на території якої проживає ОСОБА_9 . Прагнучи вплинути на ОСОБА_8 , з метою перешкоджання в подальшому виконанню ним службових обов`язків, вирішив здійснити свій злочинний умисел, спрямований на знищення майна, що належить дільничному офіцерові поліції Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковнику поліції ОСОБА_8 , тому що дільничним офіцером поліції ОСОБА_8 , 14.07.2014 року встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_9 , терміном на один рік, 10.07.2015 року за порушення правил адміністративного нагляду його продовжено до 09.01.2016 року, 20.06.2017 року складено постанову за ч.1 ст.178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних, слабо алкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді», 20.06.2017 року складено постанову за ч.2 ст.178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді», 24.02.2018 року складено постанову за ч.2 ст.178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних, слабо алкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді».

Для виконання свого злочинного умислу ОСОБА_9 , взяв із собою запальничку та пішов до домогосподарства, де проживає дільничний офіцер поліції ОСОБА_8 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , місцезнаходження якого йому відоме. ОСОБА_9 , прийшов до домогосподарства дільничного офіцера поліції ОСОБА_8 , зі сторони огороду, де подвір`я не огороджене, впевнившись, що його ніхто не бачить, таємно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за допомогою запальнички підпалив 95 тюків сіна, що належить дільничному офіцерові поліції ОСОБА_8 , внаслідок чого останньому було завдано шкоду, у розмірі 4750грн., після чого із місця події зник .Таким чином, ОСОБА_9 , умисно, шляхом підпалу, знищив майно, що належить працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчинених злочинах визнав повністю і пояснив, що його співмешканка ОСОБА_7 випивала спиртне в той час коли він працював, повертаючись додому він неодноразово викликав швидку допомогу через передозування спиртним. Останнього разу 16.06.2018 року, коли він повернувся додому між ними виникла сварка яка перейшла у бійку, більш детальних подробиць він не пригадує оскільки перебував у нетверезому стані.

В день коли було спалено сіно, а саме 19.06.2018 року, він вживав спиртне та вирішив піти на річку, взявши з собою парасольку, з якою метою він не пам`ятає, оскілки перебував у нетверезому стані. Коли йшов у бік річки раптово у нього виникло бажання завдати шкоди ОСОБА_8 , тому він через огороди зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_8 та підпалив сіно. Він підніс запальничку до тюкованого сіна, підпалив його та після цього пішов додому. На ранок наступного дня він прокинувся та згадав, що накоїв, розповів про це сусідові. ОСОБА_8 він знає через те що той працює дільничним та неодноразово притягував його до адміністративної відповідальності. У вчиненому розкаюється, шкоду потерпілому відшкодував повністю, розуміє що вчинив протиправно, просить його суворо не карати.

Крім визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_9 , його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_9 , у неї неодноразово виникали сварки сімейного характеру через те, що вони разом вживали спиртні напої. Остання сварка із побиттям сталася влітку 2018 року, їй було нанесено тілесні ушкодження руками обвинуваченого, після яких залишилися синці на грудях та ногах, побиття були неодноразові. Також підтвердила, що в них вдома була парасолька коричневого кольору, яка зникла після її від`їзду. В подальшому вона поїхала із села заради своєї безпеки тому, що боялася повторення бійки через ревнощі та зловживання спиртним. ОСОБА_9 пройшов лікування від алкогольної залежності і вже рік не вживає спиртні напої, працює, та вони проживають разом, претензій до нього не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду;

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що він 19.06.2018 року зайшовши у двір, почув якийсь тріск і побачив, що горить сіно, він прийняв міри по пожежогасінню. Ранком його дружина на городі знайшла парасольку, а сусідка ОСОБА_11 розповіла їм, що ввечері бачила ОСОБА_9 з цією парасолькою у руках. На посадах дільничного в міліції та поліції він працює з 1999 року. На даний час обслуговує поліцейську дільницю № 7 та працює дільничним офіцером поліції Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області. ОСОБА_9 він добре знає оскільки він неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. ОСОБА_9 часто конфліктує з сусідами, від них надійшла заява про наміри спалити сіно. Сусіди охороняли своє сіно, а він не надав значення тому, що хтось погрожує підпалом. Негативне ставлення могло виникнути через те, що ОСОБА_9 в той час протягом місяця пив і виникали постійно конфлікти, ревнощі, запої. Він його визивав, проводив з ним роботу, попереджав. ОСОБА_9 передавав йому погрози через людей, однак він не звертав на це увагу. На даний час збитки йому відшкодовано при призначенні покарання покладається на розсуд суду;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що 19.06.2018 року ввечері вона зайшла у двір і побачила стовп вогню на господарському дворі. Передзвонила чоловікові, і коли він приїхав вони почали гасити пожежу. Потім сусідка ОСОБА_11 розповіла їй, що бачила як ОСОБА_9 , йшов і махав парасолькою. Через деякий час вона пішла рвати бур`ян на городі і знайшла парасольку та зрозуміла, що це парасолька ОСОБА_9 . Після цього у неї відбулась розмова з сусідкою ОСОБА_13 , яка розповіла їй, що п`яний ОСОБА_9 , сказав їй, що це перше попередження. Крім того зазначила, що коли ОСОБА_9 вип`є, він стає неадекватний, оскільки багато випадків, коли когось побив, матір жила по сусідах, оскільки його боялас ь;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що бачила як ОСОБА_9 , того дня йшов по вулиці повз її двір та помешкання ОСОБА_8 , перебуваючи в нетверезому стані, щось нерозбірливо говорив та висловлювався нецензурними словами, в нього в руках була парасоля. Самої пожежі вона не бачила, через деякий час дізналася від людей про підпал та, що поруч було знайдено парасолю. Після зустрічі із ОСОБА_9 та підпалом пройшло близько тридцяти хвилин;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 її племінник та саме він їй повідомив, що спалив сіно ОСОБА_8 . Після цього вона розповіла про дану подію ОСОБА_12 . Після скоєного ОСОБА_9 каявся та жалкував про свій вчинок;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 йому особисто погрожував спалити сіно, він декілька ночей сторожував своє сіно. На його думку ОСОБА_8 ОСОБА_9 спалив сіно через те, що той неодноразово притягував його за порушення громадського порядку. Напередодні підпалу до нього додому прийшла дружина ОСОБА_9 , в якої була перемотана шия, вона повідомила, що її побив ОСОБА_9 . Він із своєю дружиною порадив ОСОБА_7 поїхати до родичів в інше село. Після цього ОСОБА_9 погрожував йому розправою. На даний час ОСОБА_9 не п`є та проживає разом із дружиною;

-протоколом огляду місця події від 20.06.2018 року, із якого вбачається, що під час огляду домогосподарстваза адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , оглянуто ділянку місцевості, де відбувалась пожежа та виявлено і вилучено парасольку, яка належить ОСОБА_9 (а.с.139-143);

-протоколом огляду місця події від 21.06.2018 року, із якого вбачається, що під час огляду домогосподарстваза адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , оглянуто ділянку місцевості де відбувалась пожежа та вилучено зразки грунту (а.с.146-148);

-звітом про причину виникнення пожежі та звітом від 21.06.2018 року, із якого вбачається, що ймовірною причиною виникнення пожежі є підпал (а.с.150-152);

-функціональними обов`язками дільничного офіцера поліції Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_8 , відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу(а.с.159-164);

-технічним паспортом на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 (а.с.165-169);

-довідкою про продаж ОСОБА_8 , 95 тюків лугового сіна на загальну суму 4750грн. (а.с.170-173);

-протоколом про пред`явлення речей для впізнання від 23.06.2018 року, відповідно до якого встановлено належність ОСОБА_9 парасольки, яка була виявлена біля місця пожежі (а.с.196-199);

-висновком товарознавчої експертизи від 05.07.2018 року, відповідно до якої визначено вартість 95 тюків сіна лугового, а саме 4750грн. (а.с.200-204);

-висновком судової пожежно-технічної експертизи від 17.07.2018 року, відповідно до якої встановлено, що причиною пожежі 95 тюків лугового сіна послугувало занесення стороннього джерела запалювання ззовні (а.с.205-214);

-висновком судово-медичної експертизи від 20.06.2018 року, відповідно до якої у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які могли виникнути 16.06.2018 року, від не однократної дії тупих предметів (а.с.233-234);

-актом судово-психіатричного експерта від 29.08.2018 року, із якого вбачається, що ОСОБА_9 , виявляє ознаки хворобливого стану психіки у вигляді синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, під дію ч.2, 3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.12-17, том 2).
-листом від 21.06.2018 року, із якого вбачається, що ОСОБА_8 за період з 19.06.2017 року по 19.06.2018 року складались адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_9 (а.с.153-158);

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, які суд відповідно до вимог ст. 94 КПК України вважає є належними, допустимими і достовірними, та достатніми для прийняття процесуального рішення по справі, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.347 КК України, доведена.
Так, виходячи із досліджених доказів судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 є дільничним офіцером поліції СП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області тобто є працівником правоохоронного органу, який при виконанні своїх службових обов`язків постійно здійснює профілактичну роботу, спрямовану на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, здійснює провадження у справах, тощо.

Потерпілий ОСОБА_8 виконуючи свої службові обов`язки неодноразово складав адміністративні протоколи відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , крім того саме у нього в провадженні перебували матеріали щодо нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , які їй завдав обвинувачений ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 вирішила залишити обвинуваченого та переїхала жити до іншого села.
Обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 мають постійне місце проживання у с.Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області, добре знають один одного, та тим більше розуміють, що потерпілий ОСОБА_8 є офіцером поліції, який саме обслуговує даний район та їм відомо, що обвинувачений ОСОБА_9 , зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє хуліганські дії відносно мешканців села.
Тільки за останній рік до вчинення даних кримінальних правопорушень обвинувачений ОСОБА_9 , 7 разів притягувався до адміністративної відповідальності, крім того загалом 7 разів притягувався до кримінальної відповідальності.
Більше того сам обвинувачений в ході судового розгляду повністю визнав свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях.
Таким чином у діях ОСОБА_9 наявний мотив помсти у відношенні до потерпілого ОСОБА_8 в зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, що в свою чергу спростовує твердження сторони захисту про його відсутність.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінивши досліджені докази по справі, суд вважає необхідним дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфікувати за:
-ч.2 ст.125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-ч.2 ст.347 КК України, як умисне, шляхом підпалу, знищення майна, що належить працівнику правоохоронного органу, в зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особистість обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не працює, схильний до вживання спиртних напоїв. Раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за злочини проти власності та проти життя та здоров`я особи, думку потерпілих, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого.
При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст.66 КК України, суд визнає те, що він заподіяну шкоду відшкодував повністю, та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України суд визнає те, що обвинуваченим вчинено злочин у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до характеристики, обвинувачений характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, вчиняє хуліганські дії відносно мешканців села.
Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003р., звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статей, по яких кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі, але не на максимальний строк, так як він у скоєному розкаявся, пройшов лікування від алкогольної залежності, відшкодував заподіяну шкоду.
Призначення такого покарання суд вважає відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Оскільки ОСОБА_9 скоїв злочини, передбачені ч.2 ст.125, ч.2 ст.347 КК України, то покарання йому має бути призначене за правилами ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом призначення покарання за кожний злочин окремо та визначення покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Суд вважає стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2288грн. на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.347 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.125 КК України у виді 6 місяців арешту;
-за ч.2 ст.347 КК України у виді 7 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 , покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді - тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 29.10.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати в сумі 2288грн. на користь держави.

Речові докази:

-парасольку темно-коричневого кольору, яка зберігається в камері схову Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_9 ;

-п`ять зразків грунту, які зберігаються в камері схову Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтава протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3