Справа № 502/1639/19
УХВАЛА

20 серпня 2019 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся 19.08.2019 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 16.08.2019 р. під час огляду місця події в ході досудового слідства у кримінальному провадженні.

На обґрунтування вказаного клопотання слідчий у ньому зазначив та в судовому засіданні прокурор, який погодив клопотання, пояснив, що 16.08.2019 р. до Кілійського ВП надійшло повідомлення про те, що 16.08.2019 р. о 00:55 за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія на перехресті вулиць Гоголя-Поштова спрацювала сигналізація на маршруті № 47 кабелю ПрАТ «Укртелеком», під час чого невстановлена особа зрізала кабель електрозв`язку.

Під час проведеного огляді місця події ОСОБА_4 видав ножиці для різки металу та предмет, зовні схожий на кастет чорного кольору, які були вилучені.

За даним фактом 16.08.2019 р. відповідні відомості були внесені до ЄРДР за № 0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та слідчим Кілійського ВП ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування.

Як зазначає прокурор, вилучені речі є тимчасово вилученим майном, вони постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, тому мають значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного сторона обвинувачення просить слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на відповідне майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним.

Власник тимчасово вилученого майна в судовому засіданні пояснив, що вилучене майно належить йому та заперечень проти накладення арешту він не має.

Заслухавши пояснення прокурора та власника майна, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч.ч. 1-2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що згідно витягу з ЄРДР слідчим Кілійського ВП ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні за фактом зрізання кабелю електрозв`язку ПрАТ «Укртелеком» та в ході огляду місця події у відповідному кримінальному провадженні у ОСОБА_4 вилучено ножиці та предмет, схожий на кастет.

Майно стосовно якого порушено клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим постановою слідчого визнано речовими доказами у відповідному кримінальному провадженні, що узгоджується з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування та здійснення слідчим певних слідчих дій залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене слідчим під час проведення огляду місця події у кримінальному провадженні, внесеному 16.08.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, майно ОСОБА_4 : ножиці для різки металу та предмет, зовні схожий на кастет чорного кольору прямокутної форми, фактичними розмірами в ширину 4 см, довжину 9,5 см.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1