Справа № 502/403/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000025 від 16.11.2017 року відносно обвинуваченого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого на посаді пекаря в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Лад", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище при наступних обставинах.
15.11.2017 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 проходив по вул. Чехова в м. Кілія Одеської області, де біля нежитлового будинку № 1 у нього раптово виник намір на таємне викрадення чужого майна. Впевнившись, що нікого поблизу не було, з метою реалізації умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що його дії будуть ніким не помічені, достовірно знаючи де знаходиться майно, шляхом вільного доступу проник у двір вищевказаного будинку.
Знаходячись у дворі вказаного будинку ОСОБА_4 викрав чотири металеві арматури, тим самим заволодів ними, після чого з місця події зник.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 , на суму 600 (шістсот) гривень.
Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, тим самим розпорядившись на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв цей злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, обвинуваченого просив суворо не карати.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та підтверджуються поясненнями обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.
При цьому обвинуваченому роз`яснено, що в подальшому він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З врахуванням встановленого суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, а тому повинен нести відповідальність за ст. 185 ч. 3 КК України, тобто дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, досудову доповідь органу пробації та вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку з чим приймає рішення про його звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Долю речових доказів, суд вважає за необхідне, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі не надані.
Керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 ч. 1, п. 1-2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речові докази, а саме: чотири металеві арматури, залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1