ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9288/19 Номер провадження 11-сс/814/761/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2019 року, -

за участю: прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_10

особи, яка бере на поруки ОСОБА_11 ,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2019 року задоволено клопотання слідчого Су Ту ДБР , розташованого в м. Полтаві про обрання відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків:

1) прибувати до слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (вул. Соборності, 37) ОСОБА_9 та прокурорів військової прокуратури Полтавського гарнізону(майдан Незалежності, 1б),за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце реєстрації та проходження військової служби військова частина НОМЕР_1 (18-та окрема бригада тактичної авіації), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) заборонити спілкуватися мобільним телефоном (також, месенджерами, за допомогою комп`ютерних програм) з громадянином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_12 - помічник начальника оперативного відділення військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішов до кімнати несення служби оперативного чергового штабу для подальшого виконання обов`язків військової служби. Перебуваючи у кімнаті несення служби оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV та ст.ст. 3, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, п. 14 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29.06.2005, додатку № 6 до пункту 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї та бойових машин, затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.04.2009№ 44, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча й не бажав, але свідомо припускав їх настання, тобто діючи з непрямим умислом, маючи намір почистити табельну зброю, а саме, пістолет Макарова , не від`єднав магазин, у якому знаходились вісім набоїв калібром 9 мм., перезарядив пістолет відвівши затворну раму назад та відпустивши її, дославши при цьому патрон в патронник, та здійснив постріл нажавши на спусковий гачок.

Куля після пострілу влучила у праву тім`яну ділянку голови капітана ОСОБА_10 , який в цей час зайшов до кімнати оперативного чергового та надалі рікошетом у стіну кімнати оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 .

Слідчий на переконання принесеного клопотання зазначав, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Задовольняючи клопотання слідчого , слідчий суддя вказав , що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам щодо ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у виді особистої поруки заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення підполковника ОСОБА_13 .

Апеляційні вимоги адвокат обґрунтовує тим, що підозрюваний вину у скоєному визнає у повному обсязі, проте слідчим суддею обрано запобіжний захід, який передбачає доволі відчутне втручання у приватне життя особи, оскільки цілодобовий арешт визначено за місцем проходження служби, через що він позбавлений можливості спілкуватися з родиною. Адвокат зазначає, що ОСОБА_7 тривалий період служить у зазначеній військовій частині, має заохочення, не має доган, надав першу медичну допомогу потерпілому , сам викликав швидку і поліцію, співпрацює зі слідством , раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки. Ризики, заявлені у клопотанні , жодним чином не підтвердженні. Заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення підполковник ОСОБА_13 написав заяву про бажання взяти підозрюваного на поруки. Він займає відповідальну посаду, звання підполковника, досвід і повагу колег та підлеглих, що є запорукою того, що ця людина заслуговує на особливу довіру при вирішенні питання застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистої поруки.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні
В судовому засіданні адвокат , підозрюваний та потерпілий апеляційну скаргу підтримали з наведених в ній підстав та просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , проаналізувавши вимоги законодавства , колегія суддів приходить до таких висновків.

За приписами статті 370 КПК України судове рішення і в тому числі слідчого судді має бути законним , обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних приписів слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не дотримався.

Як вбачається із матеріалів провадження слідчим третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР , розташованого у м. Полтаві , розслідується кримінальне провадження , внесене до ЄРДР за № 000964 від 13.10.2019 року за ч.1 ст.414 КК України.

14 жовтня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст.414 КК України як порушення правил поводження із зброєю , що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням слідчий зазначав , що метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У свою чергу слідчий суддя , задовольняючи клопотання слідчого вказав , що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам , щодо ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя поклав на підозрюваного обов`язки:

1) прибувати до слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (вул. Соборності, 37) ОСОБА_9 та прокурорів військової прокуратури Полтавського гарнізону(майдан Незалежності, 1б),за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце реєстрації та проходження військової служби військова частина НОМЕР_1 (18-та окрема бригада тактичної авіації), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) заборонити спілкуватися мобільним телефоном (також, месенджерами, за допомогою комп`ютерних програм) з громадянином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

При цьому , контроль за виконанням ухвали слідчий суддя поклав на слідчого , прокурора.

Із вказаними висновками слідчого судді колегія суддів не може погодитись.

За приписами статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку обґрунтованість підозри адвокатом та підозрюваним в принесеній апеляційній скарзі не оспорюється.

Колегія суддів вважає як доводи клопотання слідчого , так і доводи та висновки слідчого судді такими , що суперечать меті застосування запобіжного заходу і по своїй суті є суперечливими.

Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду , підозрюваний від посади , яку він обіймав на момент вчинення злочину не відсторонений , цілодобово знаходиться на території військової частини. Він знятий з військового забезпечення і , при цьому , продовжує виконувати свої службові обов`язки , не отримуючи табельну зброю.

Колегія суддів апеляційного суду , також , звертає увагу на такі обставини.

Із змісту ухвали вбачається , що підозрюваному заборонено спілкуватися мобільним телефоном ( месенджерами, за допомогою комп`ютерних програм) з громадянином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з матеріалами провадження вказана особа є потерпілим.

Водночас , під час апеляційного розгляду встановлено , що потерпілий ОСОБА_10 , з яким підозрюваному заборонено спілкуватись по мобільному телефону , на даний час перебуває на службі одночасно з ОСОБА_7 , який в межах обраного йому запобіжного заходу також цілодобово перебуває у військовій частині. За умов спільного перебування у військовій частині та виконання завдань по службі , уникнення спілкування між вказаними особами є малоймовірним. З огляду на викладене виглядає суперечливим та нелогічним позиція слідчого та слідчого судді при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проходження військової служби де проходе службу і потерпілий , при цьому з покладенням обов"язку заборони спілкуватися з останнім по телефону.

Не зрозумілою є позиція слідчого судді , який підтримав клопотання , і щодо контролю за особою яка перебуває під домашнім арештом через призму положень статті 181 КПК.

За змістом статті 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного , обвинуваченого , який має негайно поставити на облік особу , щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Саме на працівників органу Національної поліції покладено обов`язок контролю за поведінкою підозрюваного , обвинуваченого.

В судовому засіданні апеляційного суду стороною обвинувачення не було представлено доказів , яким же чином слідчий та прокурор контролюють виконання домашнього арешту.

В цьому контексті не зрозумілою є позиція обвинувачення і щодо , з одного боку , наявності , на його думку , такого ризику як можливість переховування від органів досудового слідства та/або суду , а з іншого - фактичне залишення без контролю особи , яка формально і перебуває під домашнім арештом але фактично позбавлена жодного контролю.

При цьому , як пояснив в судовому засіданні заступник командира військової частини , який клопотав про передачу йому на поруки підозрюваного , військова частина укомплектована військовослужбовцями контрактної форми служби. Після закінчення робочого дня всі залишають військову частину , крім тих , хто несе добову службу. Підозрюваного фактично ніхто не контролює щодо виконання умов домашнього арешту.

Варто зауважити , що підозрюваний сам фактично контролює себе і не допустив залишення території військової частини , хоча мав для цього всі можливості.

В контексті обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів акцентує увагу на такому.

За змістом статті 181 КПК домашній арешт і називається домашнім оскільки особі забороняється залишати у певний період часу «житло». Поняття житла безпосередньо пов`язується із місцем проживання особи. Місце реєстрації особи не завжди співпадає із місцем його фактичного проживання.

Підсумовуючи наведене , колегія суддів приходить до висновку , що ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відповідає приписам КПК і підлягає скасуванню.

Розглядаючи клопотання слідчого по суті колегія суддів вважає , що воно підлягає частковому задоволенню і до підозрюваного ОСОБА_7 має бути застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків , передбачених статтею 194 КПК України.

Такий запобіжний захід , на переконання колегії суддів , буде в повній мірі відповідати як меті , так і існуючим у кримінальному провадженні ризикам та в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та потреби досудового слідства.

При цьому , колегія суддів погоджується з наявністю одного із ризиків , що наведені в клопотанні , це можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність такого ризику як можливість переховування від органів досудового слідства та/або суду спростовується наведеними вище доводами.

Водночас , колегія суддів не погоджується із доводами апеляції адвоката про можливість передачі підозрюваного на поруки командуванню військової частини.

При цьому , колегія суддів звертає увагу не тільки на самі наслідки вчиненого злочину , а і фактичні обставини його вчинення.

За таких обставин , колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково;

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати;

Постановити нову ухвалу , якою клопотання слідчого СУ ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві задовольнити частково;

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання;

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати за першим викликом до слідчого , прокурора або суду;

-повідомляти слідчого , прокурора або суд про зміну місця проживання;

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

____________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4