Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1143/19
Провадження № 1-кп/935/348/19
ВИРОК
Іменем України

06 листопада 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 05.07.2019, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , депутатом не є, є інвалідом третьої групи, не працює, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2019 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки BMW р/н НОМЕР_1 (литовської реєстрації), рухаючись по автодорозі Київ-Чоп 94 км, зі сторони м. Київ в напрямку м. Житомир, допустив порушення вимог п.п. 2.3.б), 13.1 та 12.6.г., Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого, відбулося зіткнення між передньою частиною автомобіля марки BMW р/н НОМЕР_1 (литовської реєстрації) та задньою частиною автомобіля марки ЗАЗ, р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки ЗАЗ, р/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 4 та 5 ребер по середньо-ключичній лінії зліва, забою легень зліва, які відносяться до середнього ступеню тяжкості з тривалим розладом здоров`я.

Так, необережні дії, які виразилися в порушенні водієм ОСОБА_6 , вимог пунктів 2.3.б), 13.1 та 12.6.г., Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості з тривалим розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_4 .

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, має стаж водія 3 роки, рухався на транспортному засобі BMW, яким керує за довіреністю, у лівій смузі зі швидкістю 120 км/г, автомобіль обвинуваченого зіткнувся із автомобілем, яким керував потерпілий, обвинувачений продав автомобіль на розбирання, так як він ремонту не підлягав, шкоду потерпілому не відшкодував, оскільки не має коштів.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , пояснив, що рухався по правій смузі дороги, був теплий день, з переду їхала фура,коли його автомобіль з нею порівнявся, відчув удар у машину,її розвернуло у протилежну сторону. Потерпілий при перестроюванні у ліву смугу автомобілів не бачив, коли рухався в лівій смузі дивився у дзеркало заднього виду, машин не було, ніяких звукових сигналів до удару машини не було, до страхової компанії не звертався. Потерпілий вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати суворе покарання, оскільки обвинувачений шкоду не відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_6 , прокурор, потерпілий не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як умисні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості з тривалим розладом здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України є невеликим злочином, ОСОБА_6 неодружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, останньому встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, отримує допомогу з 19.05.2014 у розмірі 949,00 гривень, за місцем проживання характеризується позитивно.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_6 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, та враховує позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст.ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 6437, 26 гривень.

Речові докази: автомобіль марки ЗАЗ, р/н НОМЕР_2 , автомобіль марки BMW, р/н НОМЕР_1 (литовської реєстрації), які зберігаються на майданчику тимчасового зберігання, за адресою: м. Житомир, вул. Саєнка, 35, повернути власникам.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1