Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Подільського УП ГУНП в м. Києві, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Подільського УП ГУНП в м. Києві.

Вивчивши скаргу та докази, якими обґрунтовується скарга, слідчий суддя встановив наступне.

Установлено, що у скарзі заявником порушується питання про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення психіатрами ТМО «Психіатрія» разом із суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_3 та її помічником при розгляді цивільної справи щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частина 3 цієї статті передбачає, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відтак, бути слідчим суддею у даній справі суддя ОСОБА_1 не може, з огляду на те, що заявник у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначає, що злочин щодо незаконної примусової госпіталізації до ТМО «Психіатрія» ОСОБА_4 , вчинено організованою групою психіатрів ТМО «Психіатрія» разом із суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_3 та її помічником.

Враховуючи зазначені вище обставини, з метою недопущення порушення права учасників процесу на справедливий суд, на ухвалення у справі об`єктивного судового рішення, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82 Кримінального процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заявити самовідвід від участі у розгляді скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Подільського УП ГУ НП в місті Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1