Провадження № 1-кс/592/8749/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002889, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба Сумської області, Білопільського району, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, працюючого без оформлення трудових відносин, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

встановив:

Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором мотивує тим, що 26.09.2019 близько 12:50 год. ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з не встановленою особою, перебуваючи в районі буд. № 9 по пр. М. Лушпи в м. Суми, домовившись про спільне вчинення кримінального правопорушення, вирішили відкрито заволодіти майном, ОСОБА_9 , який в той час перебував біля вказаного будинку.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків ОСОБА_4 домовившись з не встановленою особою про спільне вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_9 , розподіливши функції вчинення злочину, в районі буд. АДРЕСА_3 наздогнали ОСОБА_9 , який йшов на зустріч. В подальшому не встановлений чоловік схопив чоловічу сумку, яку ОСОБА_9 тримав в правій руці та зв`язку ключів, яку останній тримав у лівій руці та потягнув на себе, від чого потерпілий нахилився, ОСОБА_4 наніс один удар коліном у ділянку правого ока та два удари кулаком по голові в потиличну та лобну ділянки. Чоловіча сумка та ключи випали на землю, в свою чергу, невстановлений чоловік підняв чоловічу сумку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 7000 грн. та ключі і втекли з місця вчиненого злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що своїми умисними, протиправними діями за попередньою змовою з не встановленою особою, які виразилися у відкритому, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, викраденні майна потерпілого ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами в сумі 7000 грн., вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є вчинений за попередньою групою осіб.

26.09.2019 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

26.09.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без застосуванням застави. вважає що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з наведених у ньому підстав і просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, підтримуючи позицію підзахисного, вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з 20.00 год. до 06.00 год. за місцем його фактичного проживання. Зазначив, що на момент розгляду клопотання, ризики наведені прокурором, щодо переховування від органу досудового слідства, можливого впливу на потерпілого та свідка, вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження. ОСОБА_4 буде виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, не переховується, не має наміру впливати на свідка та потерпілого, сприяє проведенню досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що він дійсно причетний до подій пов`язаних з потерпілим ОСОБА_9 , він його вдарив через недостойну поведінку останнього, але будь яких речей у нього не викрадав, в подальшому не переховувався. Заявив про відсутність ризиків, зазначених слідчим та прокурором. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надати можливість працювати та забезпечувати сім`ю.

Заслухавши сторони кримінального провадження, та перевіривши надані докази, приходжу до наступних висновків. Слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002889, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України.

26.09.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

26.09.2019 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання 14.10 год.

У відповідності з вимогами ч.ч.1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпоряджені докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру, зокрема підтверджуються:

- протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 26.09.2019;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 26.09.2019,

- протоколами огляду предметів від 26.09.2019;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2019;

- іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч. 1 вказаної норми права.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який офіційно не працює, є раніше не судимою особою, має сталі соціальні зв`язки, сім`ю, постійне місце проживання, позитивні характеристики.

Наявність вищевикладених обставин, тяжкість можливого покарання за вчинене, в даному випадку, не є безумовною підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Доведені прокурором обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, даний ризик є цілком виправданим, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, об`єктом якого є майно особи, а додатковим об`єктом виступає здоров`я потерпілого, може з метою зміни показань останнім здійснювати певний вплив на шкоду меті досудового розслідування.

Суд вважає необґрунтованими та не доведеними доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У слідчого судді на момент розгляду відсутні об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний має намір переховуватись від органів досудового розслідування, суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику.

Оцінюючи сукупність встановлених обставин, які визначені ст. 178 КПК України, останні свідчать, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику, доведеного в судовому засіданні.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та наявності встановленого ризику передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою на визначений час до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області, прокуратури, слідчого судді, суду, утриматися від спілкування з потерпілим та свідком в даному кримінальному провадженні, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику, за відсутності даних про негативний влив підозрюваного з його сторони на процес кримінального провадження.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, зокрема на строк не більше двох місяців.

Частиною 6 ст.181 КПК передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до статті 202 ч. 3 п. 2 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 20.00 год. до 07.00 год. по 22 листопада 2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

1)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

2)утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу та покладення обов`язків на підозрюваного по 22 листопада 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для негайної постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після проголошення вручити слідчому, підозрюваному, прокурору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1