Справа №585/2585/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/413/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/2585/17 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , згідно яких:

- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати , виправдавши його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження, звільнивши ОСОБА_6 з під варти у залі суду;

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та виключити обтяжуючу обставину перебування ОСОБА_6 під час скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. У іншій частині вирок залишити без зміни.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 03 роки. Строк відбуття покарання обчислювати з 09 січня 2019 року, за правилами, передбаченими ст.. 72 ч. 1,5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 09 січня 2019 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що не мав умислу на вчинення злочину. Потерпілий ОСОБА_10 надав дозвіл зайти до приміщення його будинку та взяти самостійно колонки та мобільний телефон, пояснивши де саме лежать дані речі. Самостійно потерпілий не мав змоги піти до будинку, оскільки допомагав своїй вагітній дружині випасати худобу. Органами досудового розслідування було порушено права обвинуваченого на захист, оскільки всі слідчі дії проводилася без залучення захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що покази надані обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту різняться з поясненнями наданими останнім у судовому засіданні, які суд безпосередньо сприймав під час судового розгляду. Покази потерпілого та обвинуваченого не спростовані та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. У порушення вимог КПК України, суд розглянув одне із судових засідань за відсутності захисника, який подав до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у іншому кримінальному провадженні. Крім того участь захисника у вказаному кримінальному провадженні є обов`язковою оскільки обвинувачуваний перебуває на обліку у 1-й ОСЛ. Сам факт отримання за згодою потерпілого, обвинуваченим телефону та колонок, не заподіяло і не могло заподіяти буд-якої шкоди фізичній чи тим більше юридичній особі, суспільству або державі.

У поданій апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, зазначає, що судом не вмотивовано врахування обтяжуючої обставини, а саме скоєння злочину ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння та не має жодного посилання на неї у вироку.

Згідно з вироком, 24 червня 2017 року у період часу з 08 год. 00 хв. по 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 реалізовуючи злочинний умисел на таємне заволодіння майном ОСОБА_10 , зайшов до господарства за місцем мешкання потерпілого, за адресою: АДРЕСА_1 , яке огороджено дерев`яним парканом та користуючись тим, що хвіртка до господарства та двері до будинку не були зачинені на замок, проник до будинку, звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 , заподіявши потерпілому матеріальних збитків на суму 430 грн. 00 коп.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого з захисником, прокурора, які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обґрунтування обвинувачення, це не перелік доказів наданих органами досудового розслідування, а аналіз усіх зібраних у провадження доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілого, обвинуваченого, у протоколах проведення слідчих дій та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення.

Суд зобов`язаний саме після всебічного, повного і об`єктивного розгляду, дати оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності для ухвалення обвинувального вироку.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що 23.06.2017 року у центрі зустрів ОСОБА_10 , який повідомив, що у нього народився син ОСОБА_11 , і він бажає, щоб ОСОБА_6 став його хрещеним батьком, на що останній погодився. Потім вони разом випили багато спиртного, побилися, так як не зрозуміли один одного, бо перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 підписував документи слідчому і взагалі не пам`ятав що було. На другий день приїхали слідчі, і ОСОБА_6 був сам здивований, що він написав вчора. З ОСОБА_10 конфлікту він не мав. На той час ОСОБА_6 не пам`ятає через який конфлікт посварився з потерпілим. Пам`ятає, що він дав свій телефон потерпілому покористуватися, а потім на наступний день ОСОБА_10 сказав ОСОБА_12 , щоб він зайшов до нього в будинок і забрав телефон 1100 з перемотаною розеткою. Також потерпілий дозволив взяти його пару колонок. До будинку заходив через двері, які були не зачинені, з метою взяти телефон і колонки, за дозволом потерпілого. Мобільний телефон лежав на комоді з перемотаним проводом у першій кімнаті коридорі, там же на стіні, напроти вхідних дверей знаходилися колонки, чорного кольору. Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 розповідав, що викрав речі, так як перебував у нетверезому стані, і без захисника. Підписував документи у нетверезому стані. Заяву про відмову від захисника не писав.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що до нього прийшов ОСОБА_6 , який попросив колонки та телефон. Коли ОСОБА_6 забрав колонки і телефон з будинку, з дозволу, повертаючись назад показав що саме він взяв. З обвинуваченим він знайомий 3 місяці, приводив його до себе додому. Конфлікту ніколи з ним не було, бійки та сварки також. Добровільно дозволив ОСОБА_6 зайти до нього в дім і взяти мобільний телефон та дві колонки. Пояснення писав у нетверезому стані. На наступний день підписував документи не читаючи, бо боліла голова, а почував себе дуже погано.

Надані покази обвинуваченого та потерпілого судом належним чином не оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності. Суд не спростував покази обвинуваченого та потерпілого, які одноголосно зазначали, що у ОСОБА_6 не було умислу на вчинення крадіжки поєднаної з проникненням у житло. Так, мотивувальна частина вироку не містить мотиви не врахування показів обвинуваченого та потерпілого, відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Крім того наявні у матеріалах кримінального провадження докази у сукупності не оцінені з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Свідок ОСОБА_13 , суду пояснила, що в день події 24.06.2017 року зранку вона пасла корів, бо була її черга для випасання худоби. ОСОБА_6 з її співмешканцем ОСОБА_10 підійшли, принесли спиртне та випили. Випивали приблизно з півгодини, говорили, не сперечались. Прийшовши до дому побачила, що відсутні колонки. Викликала поліцію, повідомила, що викрали колонки. Співмешканець ОСОБА_10 нічого їй не повідомляв, бо не хотів її турбувати так як вона була вагітна у цей час. Про мобільний телефон нічого не знає. Колонки були чорного кольору, купувала їх вона особисто.

Дані покази свідка також не оцінені, зокрема остання не підтвердила того, що їй співмешканець ОСОБА_10 повідомляв про викрадення належного їм майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд ухвалюючи вирок допустив невідповідність висновку фактичним обставинам кримінального провадження, а саме за наявності суперечливих доказів, які мають значення для висновків суду, у судовому рішенні, не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Відповідно ч.1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому йому права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Вказані засади кримінального провадження, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та перевірки на допустимість доказів наданих стороною обвинувачення, не дотримано.

Згідно матеріалів кримінального провадження, а саме довідки головного лікаря комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 12.12.2018 року № 01-55/5498, ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у 12 відділенні КЗ СОР 1 ОСЛ м. Ромни. Враховуючи психічний та соматичний стан пацієнта, орієнтованою датою виписки можливо могло бути кінець грудня місяця 2018 року.

Дану довідку, суд першої інстанції не дослідив та не встановив причини лікування та діагноз ОСОБА_6 , оскільки у поданій апеляційній скарзі, захисник ставить під сумнів допустимості такого доказу, як протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , проведений у відсутність захисника, присутність якого відповідно до ст. 52 КПК України є обов`язкова.

Неухильне дотримання передбачених законних вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення.

Відповідно до ст. 410 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Проте, суд першої інстанції при розгляді зазначеної кримінальної справи знехтував цими вимогами закону та допустив істотні порушення КПК, які перешкодили йому повно і всебічно розглянути справу, встановити істину в справі, забезпечити права і законні інтереси учасників процесу й винести законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Оцінюючи характер виявлених порушень і виходячи із встановлених судом першої інстанції обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти обґрунтоване рішення саме по суті пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання. А тому, при новому розгляді місцевому суду належить з`ясувати всі фактичні обставини справи у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом. Інші доводи апеляційних скарг підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення, забезпечити права та законні інтереси обвинуваченого, повно і всебічно розглянути справу, встановити істину в справі.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 407, 408, 411, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2019 року відносно ОСОБА_6 , скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставина кримінального провадження, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4