Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6944/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19 липня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить вище зазначену ухвалу скасувати, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора військової прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 . Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вказане рішення слідчого судді прийняте з істотним порушенням кримінального процесуального закону, зокрема, не враховано тяжкість кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та той факт, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії корупційних тяжких злочинів.

Усвідомлення ОСОБА_8 тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке може загрожувати останньому в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, у сукупності із наявністю в підозрюваного ОСОБА_8 соціальних зв`язків у місті Любар Житомирської області та враховуючи майновий стан, а саме встановлено наявність в підозрюваного у власності майна загальною орієнтовною вартістю 1654273 гривні, що підтверджується матеріалами УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України, які надійшли на виконання доручення слідчого, стан здоров`я, який дозволяє підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування та суду, дають достатні підстави вважати, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти настанню ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання останнім своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 , займаючи протягом тривалого часу відповідальне становище секретаря Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області, будучи службовою особою, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які на даний час в ході проведення досудового розслідування в повному обсязі не встановлені та не вилучені, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та ОСОБА_8 матиме змогу викривити відомості в документах, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом внесення в останні неправдивих відомостей, спонуканні інших службових осіб та знайомих, з якими ОСОБА_8 має стійкі зв`язки у місті Любар Житомирської області до вчинення неправомірних дій.

На даний час в ході проведення досудового розслідування встановлюється причетність інших осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення з числа службових осіб Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області, з якими підозрюваний ОСОБА_8 може спілкуватись та узгоджувати свої дії.

Таким чином, перебування підозрюваного ОСОБА_8 навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає можливості повідомлення інформації, якою останній володіє, як в телефонному режимі, так і в ході особистого спілкування із причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення особами, незаконного впливу на свідків, спеціаліста, експертів шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз та вчинення інших незаконних дій. Тримання підозрюваного ОСОБА_8 в ізоляції від суспільства, на даний час, є єдиним достатнім запобіжним заходом, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить вище зазначену ухвалу скасувати, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - відмовити в повному обсязі. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 , у відповідності до своїх службових обов`язків, не міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, а повідомлена підозра ОСОБА_8 є необгрунтованою.

Вважає, що прокурором не було доведено наявність ризиків, які б виправдовували такий рівень втручання у права та свободи ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Фактичних даних про наміри підозрюваного переховуватись від суду та відповідні докази, які могли б це підтвердити, стороною обвинувачення не надано.

Ризик щодо можливості знищити, сховати або спотворити речові докази та документи грунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, оскільки, навіть не вказано які саме речі та документи та яким чином ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити.

Щодо ризику можливості незаконно впливати на учасників кримінального провадження завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи фізичний тиск на свідків і джерело такого доказу повинно бути безумовним.

Проте, в матеріалах кримінального провадження не наведено жодного доказу, який свідчив про те, що ОСОБА_8 впливає та має можливість впливати на учасників провадження. Таким чином, висновки щодо можливого впливу на учасників у кримінальному провадженні жодним чином не мотивовані та матеріалами провадження не підтвердженні, а отже ризик передбачений п. 3 ч.І ст. 177 КПК України у цьому кримінальному провадженні є недоведеним.

Щодо ризику можливості ОСОБА_8 після вчинення одного тяжкого кримінального правопорушення вчиняти й інші кримінальні правопорушення, то сторона обвинувачення мала б надати відповідні докази щодо підшукування ОСОБА_8 необхідних засобів та співучасників для вчинення кримінальних правопорушень. Оскільки таких доказів надано не було, відповідно, вказане твердження є припущенням сторони обвинувачення.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_8 є депутатом Любарської селищної ради, має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має чисельні грамоти та подяки, а також важке захворювання - гепатит С.

Таким чином, слідчий суддя не в повній мірі врахував документи, що позитивно характеризують ОСОБА_8 , а також те, що перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 буде позбавлений можливості отримати, в разі необхідності, кваліфіковану медичну допомогу, оскільки йому заборонено покидати власне помешкання.

Згідно оскарженої ухвали, слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира від 19 липня 2019 року в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20 години 00 хвилин 15 вересня 2019 року.

Покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки:

1. не покидати власне помешкання за адресою : АДРЕСА_1 протягом часу дії даної ухвали;

2. прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

3. уникати від спілкування з свідками та потерпілим по даному кримінальному проваджененню;

4. здати на зберігання, (при наявності) свій закордонний паспорт, або інший документ, який дає право на виїзд за межі території України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора та адвоката ОСОБА_7 в підтримку своїх апеляційних скарг, заперечення проти задоволення апеляційних скарг підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_7 не підлягають до задоволення з таких підстав.
Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якими обмеження права особи свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 181, 194 КПК України.
Відповідно до матеріалів провадження №296/6944/19, головним управлінням Національної поліції в Житомирській області, за процесуального керівництва військової прокуратури Житомирського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за№ 0000161 від 05 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Згідно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до рішення першої сесії першого пленарного засідання Любарської селищної ради восьмого скликання від 20.11.2017 ОСОБА_8 , з числа інших, за результатами виборів депутатів Любарської селищної ради на чергових виборах, 29.10.2017 обрано депутатом Любарської селищної ради восьмого скликання.

Рішенням Любарської селищної ради від 23.11.2017 № 11 утворено постійну комісію з питань дотримання законності, правопорядку, прав людини, регламенту, депутатської етики та місцевого самоврядування, до якої обрано ОСОБА_8 .

Рішенням Любарської селищної ради від 29.11.2017 № 16 ОСОБА_8 обрано секретарем Любарської селищної ради.

23.11.2018 ОСОБА_8 попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції», щодо прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з дам можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

ОСОБА_8 являючись депутатом Любарської селищної ради та секретарем Любарської селищної ради, будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями, являється службовою особою, з метою особистого незаконного збагачення, будучи службовою особою, вчинив корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 22.05.2019 фізична особа - підприємець ОСОБА_9 звернувся до Любарської селищної ради із заявою про надання йому в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,5000 га, яка розташована на території Любарської об`єднаної територіальної громади, для здійснення господарської діяльності.

В подальшому, в період з 31.05.2019 по 06.06.2019 ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Любарської селищної ради за адресою: Житомирська обл., Любарський р-н, селище Любар, вул. Незалежності, буд. 38, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, використовуючи своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди, підготував необхідні документи для прийняття Любарською селищною радою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності орієнтовною площею 0,5000 га з метою передачі її в оренду ОСОБА_10 на конкурсній основі для будівництва та обслуговування бази та складів підприємств торгівлі, організував підготовку відповідної сесії ради, включивши до порядку денного на розгляд ради питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ОСОБА_10 .

Завдяки вказаним виконаним ОСОБА_8 із використанням свого службового становища діям, рішенням Любарської селищної ради № 696 від 06.06.2019 ОСОБА_11 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності орієнтовною площею 0,5000 га з метою передачі її в оренду на конкурсній основі для будівництва та обслуговування бази та складів підприємств торгівлі, розташованої за межами с. Новий Любар Любарського району Житомирської області, та визначено вказаний розроблений проект землеустрою подати на розгляд та затвердження сесії селищної ради.

18.06.2019 ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочині дії, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, у телефонній розмові із ОСОБА_12 , який діяв за довіреністю в інтересах ОСОБА_13 , повідомив про винесене позитивне рішення на сесії Любарської селищної ради про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ОСОБА_10 , та наголосив на необхідності особистої зустрічі для обговорення подальших дій.

25.06.2019 ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу АЗС «ШЕЛ» за адресою: Житомирська область, Любарський р-н, с. Старий Любар, вул. Перемоги, 127, під час особистої зустрічі повідомив ОСОБА_12 , що потрібно розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, після чого вказаний проект завдяки його службовому становищу буде затверджено на сесії Любарської селищної ради, тоді лише можна буде здійснювати господарську діяльність на зазначеній земельній ділянці, запевнивши, що всі рішення по земельним питанням приймає особисто він і має право підпису документів, а також повідомив, що відповідну проектну документацію можна виготовити у смт. Любар Житомирської області.

11.07.2019 ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу АЗС «ШЕЛ» за адресою: Житомирська область. Любарський р-н, с. Старий Любар, вул. Перемоги, 127, в ході особистої зустрічі із ОСОБА_12 повідомив, що потрібно подавати документи на конкурс, який буде проводити Любарська селищна рада в кінці липня 2019 року, організацію виготовлення проектної документації він здійснить сам, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, висловив незаконну вимогу ОСОБА_12 про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень за виконані ним дії по затвердженню Любарською селищною радою рішення про надання ОСОБА_10 в користування земельної ділянки на території за межами с. Новий Любар Любарського району Житомирської області для здійснення господарської діяльності.

17.07.2019 близько 10 год. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу АЗС «ШЕЛ» за адресою Житомирська область, Любарський р-н, с. Старий Любар, вул. Перемоги, 127, під час розмови з ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, повідомив про збільшення суми вимагаємої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, які останній має йому передати. При цьому ОСОБА_8 висунув нову вимогу про надання йому неправомірної вигоди розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, повідомивши, що тільки за таких умов завдяки використанню наданого ОСОБА_8 службового становища буде позитивно вирішене питання щодо затвердження Любарською селищною радою рішення про надання в користування земельної ділянки та запевнив, що на конкурсі переможе ОСОБА_9

17.07.2019 близько 19 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в автомобілі Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_1 поблизу будинку по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень за вчинення дій з використанням наданого йому службового становища, а саме підготовку необхідних документів для прийняття Любарською селищною радою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності орієнтовною площею 0,5000 га з метою передачі її в оренду ОСОБА_10 , повідомлення депутатам Любарської селищної ради про необхідність погодження ними питання про передачу ОСОБА_10 в оренду земельної ділянки згідно поданої заяви, організацію відповідної сесії ради, включення до порядку денного на розгляд ради питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ОСОБА_10 , та надання в користування земельної ділянки для розміщення на ній споруди торгівельного призначення на території за межами с. Новий Любар Любарського району Житомирської області, а також подальше погодження та надання необхідних дозвільних землевпорядних документів.

Одразу, після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів, предмет неправомірної вигоди вилучено, у зв`язку з чим, протиправну діяльність ОСОБА_8 , припинено.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК.

17 липня 2019 року о 20 год. ОСОБА_8 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

18 липня 2019 року військовим прокурором Центрального регіону України генерал-майором юстиції ОСОБА_14 повідомлено про підозру: ОСОБА_8 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами виконаних доручень УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України; протоколом огляду речей та документів; протоколом огляду та вручення грошових коштів; протоколом огляду ОСОБА_12 ; протоколом освідування підозрюваного ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

При обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, а також тяжкість кримінального правопорушення, в вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та тяжкість покарання, що йому загрожуватиме в разі визнання його винним.
Крім того, слідчим суддею зазначено, що під час розгляду клопотання не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ризиків передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та прокурором у судовому засіданні не доведені. Також, прокурором не доведено, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, а тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Крім того, доводи слідчого в клопотанні та прокурора в апеляційній скарзі про високий ступінь імовірності цих ризиків на даний час, як таких, що вимагають забезпечення саме у вигляді тримання під вартою особи, та посилання на те, що ризики не зменшились, є необґрунтованими, оскільки об`єктивними даними зазначені доводи не підтверджуються і ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого та прокурора.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність належних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, не надав аналізу ризикам та те, що стан здоров`я підозрюваного дозволяє переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваний достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які на даний час в ході проведення досудового розслідування в повному обсязі не встановлені та не вилучені, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та ОСОБА_8 матиме змогу викривити відомості в документах, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом внесення в останні неправдивих відомостей, спонуканні інших службових осіб та знайомих, з якими ОСОБА_8 має стійкі зв`язки у місті Любар Житомирської області до вчинення неправомірних дій та може негативним чином впливати на об`єктивне та всебічне встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Щодо апеляційних доводів адвоката ОСОБА_7 , то матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом та апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені. Наявність хворобливого стану здоров`я, не є безумовною підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту, оскільки медичні документи не містять вказівок, які б свідчили про неможливість його утримання в домашніх умовах.

На переконання колегії суддів саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19 липня 2019 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20 години 15 вересня 2019 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :