ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000157 від 16.05.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, маючого середню спеціальну освіту, раніше судимого: 1) 13.01.2005р. Хотинським районним судом за ст. ст.15 ч.2, 194 ч.2 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на два роки; 2) 18.10.2005р. Хотинським районним судом Чернівецької області за ст. 186 ч.3, 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 3) 22.05.2013р. Хотинським районним судом Чернівецької області за ст. 125 ч.2 КК України до 200 годин громадських робіт; 4) 23.10.2013р. Хотинським районним судом Чернівецької області за ст. 389 ч.2, 71 КК України до чотирьох місяців 25 днів арешту; 5) 03.02.2014р. Хотинським районним судом Чернівецької області за ст. ст. 185 ч.3, 15 ч.2, 309 ч.1 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
ЄУНСС: 724/1106/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_7
Номер провадження: 11-кп/822/488/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрано тримання під вартою.
Строк відбуття покарання визначено рахувати ОСОБА_6 з 23 вересня 2019 року.
Вирішено долю речових доказів.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу разом із доповненням до неї, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшивши призначене районним судом покарання, застосувавши до нього вимоги ст.69 КК України. Також просить зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.08.2019 по 22.09.2019 рік.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд 1 інстанції при призначенні йому покарання, не в повній мірі урахував дані про його особу, а саме: що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що потерпілому матеріальна шкода фактично не спричинена, а також те, що його утриманні двоє неповнолітніх дітей. Вказує на те, що за наявності даних обставин, суд міг застосувати до нього положення ст.69 КК України.

Від інших учасників судового розгляду інших апеляцій та заперечень на неї не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, міркування прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив вирок районного суду змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді 2-ох років позбавлення волі, вислухавши промови учасників судового розгляду в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, обвинувачений ОСОБА_6 16.05.2019р. близько 14:00 год. в с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області, прийшов до господарства ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де впевнившись, що його злочинних дій ніхто не викриває, шляхом вільного доступу проник всередину відчиненого підвального приміщення, де виявив 14 банок із консерваціями різного об`єму, а також пластикове відро об`ємом 5 літрів із вмістом 4 кг. домашньої коров`ячої бринзи. Дані речі, ОСОБА_6 виніс за межі погребу на подвір`я господарства та приготувався викрасти і розпорядитись викраденим на власний розсуд, проте довести до кінця злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки в той момент був помічений та затриманий власником ОСОБА_8 .

Внаслідок умисних, протиправних дій, ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 , спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 746 грн.

Вина ОСОБА_6 у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій.

Разом з тим, переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання та вирішенні питання, яка саме міра покарання повинна бути призначена ОСОБА_6 , суд не в повному обсязі дотримався вимог закону щодо основних засад призначення покарання.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше судимий, визнав обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття та обставини, що його обтяжують - рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Також районним судом було прийнято до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

При цьому, суд першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження, не врахував вищезазначених вимог кримінального закону та всіх даних про особу обвинуваченого, прийшов до висновку, з яким колегія суддів погодитись не може, про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі саме у такому розмірі.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий ОСОБА_8 ніяких претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкода була йому відшкодована в повному обсязі, а сам потерпілий в своїй заяві до суду просив ОСОБА_6 суворо не карати, тобто тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало.

Згідно характеристики Рукшинської сільської ради ОСОБА_6 характеризується позитивно (а.с.71), із досудової доповіді убачається, що ОСОБА_6 проживає у власному будинку зі співмешканкою та її двома неповнолітніми синами, житлові умови задовільні, не працює, проживає за рахунок коштів зароблених по найму, має середню спеціальну освіту за спеціальністю «тракторист», на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.32-33).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зауважував на те, що його дружина не проживає разом з ним та дітьми, оскільки покинула їх. Він фактично являється єдиним годувальником обох неповнолітніх дітей, займається їх вихованням та утриманням.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, але за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість, та вважає за можливе, з урахуванням вищезазначених обставин, які на думку колегії суддів, пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає зміні, через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (ч.2 ст. 409 КПК України), у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

В той же час, апеляційні вимоги ОСОБА_6 про зарахування йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.08.2019 по 22.09.2019 рік, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки запобіжний захід ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні до постановлення вироку суду не обирався, а в матеріалах кримінального провадження №0000157 відсутні будь-які відомості щодо його затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання і вважати його засудженим за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді у 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: Судді:

________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3