Справа № 703/2331/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу №0001344 про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Глушковського району Курської області, а жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повної вищою освітою, одруженого, пенсіонера, несудимого,

за ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

Рябенко близько 21 год. 50 хв.2 травня 2016 року, перебуваючи на сходинковому майданчику будинку АДРЕСА_2 , під час сварки із ОСОБА_10 , яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс їй кулаком лівої руки удар по обличчю, чим заподіяв їй легкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, із травматичним вивихом 21 зуба, крововиливом слизової оболонки верхньої губи та раною її поверхні і забиття верхньої щелепи справа, спричинивши короткочасний розлад здоров`я.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю і пояснив, що із сусідами Дрож має неприязні стосунки. А 2 травня 2016 року близько 19 год. у нього виник конфлікт з Дрож ОСОБА_12 із-за того, що вона прикормлює бродячих собак.

Щоб уникнути скандалу він пішов до свого знайомого ОСОБА_13 , який проживає по АДРЕСА_3 . Там знаходився близько години, навіть хотів заночувати, аби не зустрічати сусідку, але потім зателефонував дружині і попросив відкрити вхідні двері в під`їзді, щоб уникнути зустрічі з Дрож ОСОБА_12 , але сусідка таки вийшла із своєї квартири, вчинила сварку, не давала закрити двері його квартири, тримаючись за них, намагаючись закрити двері своєї квартири він насилу відірвав її руку від своїх дверей. Ніяких ударів він ОСОБА_14 не наносив, звідки у неї взялися тілесні ушкодження йому не відомо. Працівникам поліції цього вечора двері не відкривав так-як не довіряє працівникам поліції, тим паче в нічний час;

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю доказана і підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що 2 травня 2016 року близько 19 год. вона вийшла на балкон своєї квартири. Коли її там побачив сусід ОСОБА_15 , який знаходився у дворі будинку, то став її обзивати нецензурними словами. А через деякий час він став гупати у двері її квартири. На зауваження не реагував, був у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався в її адресу нецензурно. Після такої поведінки сусіда вона викликала поліцію, але ОСОБА_15 не став чекати її появи, втік і десь ховався.

Біля 21 год. цього ж дня ОСОБА_15 повернувся в будинок, кричав, сквернословив, що змусило Дрож вийти із квартири на сходовий майданчик та зробити йому зауваження. В цей час ОСОБА_15 лівою рукою вдарив її у праве око, а другою рукою наніс удар у щелепу.

На крик вибігла мати потерпілої, яка стала заспокоювати ОСОБА_15 , а Дрож знову викликала поліцію. В цей час дружина ОСОБА_15 затягла його в свою квартиру. Прибувші працівники поліції намагалися поспілкуватися з ОСОБА_15 , але той їм двері не відчинив, але підтвердив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а Дрож вдарив бо та «заробила». Опитавши Дрож і її матір працівники поліції поїхали. Наступного дня Дрож звернулась до лікувального закладу;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що в травні 2016 року вона, як слідча Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області перебувала в групі оперативного реагування і в вечірній час за вказівкою оперативного чергового, реагуючи на повідомлення про отримання тілесних ушкоджень при конфлікті з сусідом. Також оперативний черговий повідомив, що за даною адресою за декілька годин до цього, вже виїжджали працівники поліції. Прибувши за викликом спілкувалась з потерпілою Дрож яка повідомила, що її сусід гупав їй у двері, заважав їй, внуку та хворій матері відпочивати. Коли за її викликом прибули працівники поліції, дебошир втік. Через деякий час він повернувся і на її запитання чого ж він ховається?, отримала декілька ударів кулаком по обличчю. Свідок бачила на обличчі потерпілої почервоніння під правим оком та крововилив на губах, синців не було. Також свідку відомо, що за даною адресою за декілька годин до цього, вже виїжджали працівники поліції. Вона спілкувалась лише з потерпілою, інший працівник поліції ОСОБА_17 намагався поспілкуватися з ОСОБА_11 , одна той не відкрив йому квартиру;

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те,що в травні 2016 року перебуваючи в групі оперативного реагування він, реагуючи на повідомлення, що п`яний сусід, ображає, погрожує нанесенням тілесних ушкоджень, вибиває двері, виїжджав за викликом. Однак поспілкуватися з порушником громадського прядку не зміг, оскільки той втік. Цього ж вечора знову був виклик за тією ж адресою, потерпіла повідомила, що сусід наніс їй тілесні ушкодження. Вже разом із слідчим ОСОБА_16 прибувши за викликом, бачив на обличчі потерпілої почервоніння і крововилив на губах, яких при попередньому спілкуванні у неї не було. Намагався поспілкуватися з сусідом потерпілої, але той закрившись в своїй квартирі, висловлювався виключно нецензурною лайкою, вів себе агресивно. На запитання про бійку з Дрож відповів: « ОСОБА_18 що, мало дав, треба добавити?».

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що 2 травня 2019 року близько 18 год. він виїхав з міста у особистих справах. Близько 19 год. йому зателефонувала дружина і повідомила, що ОСОБА_15 вибиває двері і що вона змушена була викликати поліцію. Оскільки він вже не міг цього дня повернутися в м. Сміла, то переговорив по телефону з працівниками поліції і попросив їх вжити заходів та заспокоїти сусіда. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_15 не найшли бо той втік. Через деякий час дружина знову зателефонувала і з плачем повідомила, що ОСОБА_15 повибивав їй зуби. Надалі, зі слів працівника поліції, які вдруге прибули за викликом, ОСОБА_11 закрився в своїй квартирі, працівників поліції не пускав, спілкується нецензурною лайкою, факт перебування в нетверезому стані не заперечує, як і не заперечує спричинення тілесних ушкоджень дружині. Повернувшись наступного дня в м. Сміла він відвіз дружину в міську лікарню, де їй надали медичну допомогу, вона була оглянута лікарем травматологом, також зверталась і до стоматолога;

- показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що 2 травня 2016 року у вечірній час, почувши розмову дочки із сусідом ОСОБА_11 вийшла з квартири і бачила, як ОСОБА_15 бив дочку кулаком по обличчю. На запитання що той робить? ОСОБА_15 відповів: «Що треба те і роблю». Донька жалілась, що той вибив їй зуба.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , про те, що 2 травня 2016 року іі чоловік ОСОБА_11 у вечірній час повертався додому. Біля під`їзду будинку наступив на собаку, якою опікуються сусіди Дрож. На цьому грунті виникла сварка і чоловік, щоб її уникнути пішов до свого знайомого ОСОБА_13 , який проживає по АДРЕСА_3 . Згодом чоловік зателефонував і попросив відкрити вхідні двері, щоб уникнути зустрічі з Дрож ОСОБА_12 , але сусідка таки вийшла із своєї квартири, вчинила сварку, не давала закрити двері нашої квартири, тримаючись за лутку, намагаючись закрити двері своєї квартири чоловік насилу відірвав її руку від наших дверей. Ніяких ударів він ОСОБА_14 не наносив, звідки у неї взялися тілесні ушкодження їй не відомо ;

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що 2 травня 2016 року близько 21 год. до них прийшов ОСОБА_11 , який перебуває з ними в дружніх стосунках, був схвильований та пригнічений, розповів, що не може потрапити до себе в квартиру бо сусідка скандалить із-за собак. Посидівши у них близько години півтори, він зателефонував дружині, щоб та відкрила замок дверей, щоб мати можливість швидко потрапити в свою квартиру і не зустрітись з сусідкою Дрож;

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/134 від 3червня 2016 року, згідно якої тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_10 , могли утворитися за механізмом, повідомленим потерпілою під час огляду і відносяться до категорії легких;

- даними протоколу слідчого експерименту від 19 серпня 2016 року та фототаблицею до нього, згідно якого Дрож розказала і показала, як ОСОБА_11 наносив їй удари кулаком по обличчю (а.п.133-138);

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/332 від 7 вересня 2016 року, згідно якої тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_10 , могли утворитися за механізмом, повідомленим потерпілою під час її допиту 25 травня 2019 року та під час проведення з її участю слідчого експерименту від 19 серпня 2019 року (а.п.143);

- даними протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_20 від 19 серпня 2016 року та фототаблицею до нього, згідно свідок розказала і показала, як ОСОБА_11 наносив ОСОБА_10 удари кулаком по обличчю (а.п.139-142);

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/333 від 7 вересня 2016 року, згідно якої тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_10 , могли утворитися за механізмом, повідомленим свідком під час її допиту 26 травня 2019 року та під час проведення з її участю слідчого експерименту від 19 серпня 2019 року (а.п.144);

- даними протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 від 18 травня 2017 року та фототаблицею до нього, згідно ОСОБА_15 розказав і показав, як він відштовхував ОСОБА_10 (а.п.145-147);

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/241 від 15 липня 2016 року, згідно якої всі тілесні ушкодження, або яке - небудь із них, які малися у ОСОБА_10 не могли бути спричинені за механізмом утворення, який ОСОБА_11 повідомив під час свого допиту 6 травня 2017 року та під час проведення за його участю слідчого експеременту 18 травня 2017 року.

Вказані докази судом визнаються належними і допустимими і, оцінивши їх в сукупності в ході їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 доказана і що саме він, а не хтось інший спричинив потерпілій ОСОБА_10 , виявлені у неї, тілесні ушкодження.

Зазначені слідчі експерименти 19 серпня 2016 року з участю потерпілої, свідка ОСОБА_20 та обвинуваченого ОСОБА_11 , проведені слідством належним чином.

Проведені судовим експертом ОСОБА_23 за №05-6-01/134 від 3червня 2016 року , №05-6-01/332, №05-6-01/333 від 7 вересня 2016 року та №05-6-01/241 від 15 липня 2017 року експертизи, в яких зазначені можливі механізми заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_11 , також судом оцінюється, як допустимий і належний доказ.

При цьому суд враховує, що вказані експертиза проведена висококваліфікованим експертом лікарем судово-медичним експертом вищої кваліфікаційної категорії з більш, ніж 20-літнім стажем роботи за фахом.

Невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_11 розцінюється судом, як спосіб його захисту.

Його показання про те, що він тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 не заподіював, спростовуються всіма вищезазначеними доказами.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_21 , яка є дружиною обвинуваченого та

показань свідка ОСОБА_24 , з якою сім`я ОСОБА_15 перебуває у дружніх стосунках тривалий час. Однак показання і цих свідків свідчать про наявність неприязні і конфлікту між потерпілою і обвинуваченим.

Посилання захисту на те, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження ОСОБА_11 не спричиняв, що жодного прямого свідка, який би вказував, що саме ОСОБА_11 ударив ОСОБА_10 , не має, є надуманими, нічим не підтвердженими і такими, що спростовуються вже названими і оціненими судом, як допустимі, доказами, в тому числі висновком експерта №05-6-01/134 від 3червня 2016 року в частині відповідності їх заподіяння часу події 2 травня 2016 року.

Оскільки саме ОСОБА_11 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_10 , то суд його дії кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно, пом`якшуючу покарання обставину його похилий вік, суд вважає за можливе обрати йому покарання у виді штрафу.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 22 травня 2016 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг.

Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному проваджені, трьохрічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України, для обвинуваченого вже закінчився.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2,3 ст. 49 КК України.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, тому суд вважає, що ОСОБА_11 слід звільнити від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зважаючи на прохання самої потерпілого, викладеного в письмовій заяві, слід залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 369-371, 373,374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_10 , про стягнення з ОСОБА_11 на її користь матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1