Справа № 524/4524/19
Провадження №1-кп/524/329/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
особи , стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5
законного представника особи , стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції, у залі суду м.Кременчука Полтавської області матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000877 від 09.03.2019 року відносно вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , у кримінальному проваджені №0000877 у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Клопотання обґрунтоване наступним.
У ході проведеного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 05.03.2019 року близько 20 год. 30 хв. перебуваючи в другому під`їзді будинку АДРЕСА_1 , на міжповерхових східцях, між першим поверхом та виходом з під`їзду ОСОБА_5 зустрів потерпілу ОСОБА_7 , який на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, правою рукою стиснутою в кулак, умисно наніс один удар в область правого плеча , внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 впала вниз по східцевому маршу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді синця на правому плечі яке за ступенем тяжкості згідно висновку експерта № № 150 від 13.03.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
ОСОБА_5 згідно акту судово-психіатричних експертів № 240 від 04 червня 2019 року, виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром з дефектом особистості. Наявне у підекспертного хронічне психічне захворювання позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними в період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними на даний час. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. На даний час постати перед слідством та судом не може. Потребує застосування заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності, слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Особа , стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у скоєнні суспільно небезпечного діяння визнав частково і пояснив , що 05.03.2019 року йому здалося що хтось хоче відчинити його двері, а саме хтось вставляв ключ у замок. Він вийшов у під`їзд і побачив жінку, яку не впізнав, так як жінка була в куртці з капюшоном, він подумав , що це жінка яка хотіла залізти до нього у квартиру , тому він штовхнув її ліктем . Кулаком удар потерплій ОСОБА_7 він не наносив. Не заперечує , що від його дій у потерпілої ОСОБА_7 утворилось легке тілесне ушкодження . У скоєному щиро кається . Не заперечує проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Факт вчинення даного суспільно-небезпечного діяння саме ОСОБА_5 підтверджується:
-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_5 проживає в одному будинку , вони є сусідами . Так як ОСОБА_5 постійно переслідує її доньку, то вона вимушена її зустрічати з роботи . 05.03.2019 року вона як завжди зустрічала свою доньку з роботи приблизно о 17 год. 30 хв., вийшла в під,їзд будинку і пішла на 1 поверх . В цей час вона почула,на поверх вище, якийсь, шум, кроки. Вона подивилась у гору і побачила ОСОБА_5 , який був босий. ОСОБА_5 підійшов до неї і почав її виганяти із під`їзду, кричати, щоб вона йшла геть. Вона знала, що ОСОБА_5 страждає на психічні розлади, а тому взагалі його не чіпала, не кричала . Коли її донька відчиняла двері у під`їзд і вона відволіклася на неї , в цей час ОСОБА_5 наніс їй удар кулаком у праве плече. Від удару вона впала із сходів до низу, це десь 8-10 сходів і навіть на якусь мить втратила свідомість. Коли вона отямилась ОСОБА_5 вже не було. В неї були тілесні ушкодження у вигляді гематоми на руці, колінах, всіх пальцях руки, вона навіть думала, що зламала руку. Коли ОСОБА_5 наніс їй удар вона стояла на площадці між першим і другим поверхом. Не заперечує проти застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
-показаннями законного представника особи , стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 знаходиться на обліку у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з 2009 року , страждає на тяжкий психічний розлад, являється інвалідом ІІ групи. Останній раз огляд ОСОБА_5 обласним МСЕК був проведений у 2018 році і йому була встановлена група інвалідності до 2020 року . На даний час ОСОБА_5 проживає один, має брата який не приймає участі в житті ОСОБА_5 . Неодноразово лікувався в стаціонарі Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру . У клініці захворювання ОСОБА_5 спостерігається маячна симптоматика релігійного змісту , що обумовлює порушення поведінки, фізичну агресію, порушення сну. ОСОБА_5 оглядався кожний місяць, але лікування було не систематичним. Для діагнозу який встановлений ОСОБА_5 характерна поведінка, яка зазначена в клопотанні, ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезбечного діяння, за станом свого здоров`я міг сплутати чим саме він наніс удар, а саме не кулаком, а ліктем.
-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 05.03.2019 року приблизно о 20 год. 30 хв. вона поверталась додому із роботи. Попередньо зателефонувала своїй матері потерпілій ОСОБА_7 , щоб остання зустріла її з роботи, оскільки вона боїться сама заходити у під`їзд, так як ОСОБА_5 неодноразово її переслідував, намагався її вдарити. 05.03.2019 року о 20 год. 30 хв. вона підійшла до під`їзду, який був зачинений і почула голос ОСОБА_5 , який голосно виражався нецензурною лайкою. Вона зайшла у під`їзд і побачила що на 1-ому поверсі стоїть її матір ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 спускається по сходах до неї. Її мати, потерпіла ОСОБА_7 повернула голову в її бік і в цей час ОСОБА_5 наніс її матері удар кулаком в праве плече, внаслідок чого її мати впала по сходах. Її матір не кричала на ОСОБА_5 і нічого йому не казала, оскільки вони знають, що ОСОБА_5 страждає на психічний розлад. Вона почала кричати у зв`язку з тим , що ОСОБА_5 наніс удар її матері і підійматися по сходах в сторону ОСОБА_5 , але останній розвернувся і пішов з місця події . На її крик вийшла сусідка ОСОБА_10 і побачила , що її мати лежить на сходах .Вона викликала поліцію, яка затримала ОСОБА_5
-показаннями експерта ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що висновок № 150 від 21.03.2019 року, який він надавав він підтримує у повному обсязі. При судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_7 були виявленні тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правого плечового суглобу з переходом на передню поверхню правого плеча до нижньої третини. Вищевказане тілесне ушкодження на правому плечі утворилися від не менш ніж однократної ударної дії тупим предметом, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відобразились. При цьому не виключається, таким предметом міг бути кулак, так як він відноситься до категорії тупих твердих предметів , тобто якихось індивідуальних особливостей не має. Не виключається така можливість, що удар міг бути нанесений ліктьовим суглобом, оскільки він відноситься також до категорії тупих твердих предметів і відноситься до натуральної зброї людини. Синець на плечі утворився саме від ударної дії тупим твердим предметом , а не від падіння на поверхню. Від ударної дії тупим твердим предметом, людина може втратити рівновагу і впасти. Від штовхання ліктем дані тілесні ушкодження не могли утворитися у потерпілої , а лише від ударної дії тупим твердим предметом, оскільки від поштовху повинні були залишитися незначні прояви ушкодження , або взагалі нічого не залишитися.
Крім того вина ОСОБА_5 у скоєнні суспільно небезпечного діяння підтверджується доказами дослідженими та перевіреними судом, а саме:
-випискою із медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 із якої вбачається, що остання 06.03.2019 року звернулася в амбулаторно-поліклінічний заклад із скаргами на болі в плечі і передпліччі та колінних суглобах. Повідомила, що 05.03.2019 року о 20 год. 40 хв. була побита сусідом. Встановлений діагноз: множинні гематоми кінцівок, садна обох колінних суглобів без порушення функції ходи. (а.с.31)
-висновком експерта № 150 від 21.03.2019 року із якого вбачається, що при судово-медичній експертиз ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: синці на правому плечі та в лобній ділянці справа; садна на передній поверхні обох колінних суглобів та тильній поверхні лівої кисті, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер, локалізацію, параметри, морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, а також співставляючи з відомими обставинами випадку, слід вважати, що:синець на правому плечі утворився від не менш ніж однократної ударної дії тупим предметом, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразились, при цьому не виключена можливість що таким предметом могла бути долоня стиснута в кулак; синець в лобній ділянці справа; садна на передній поверхні обох колінних суглобів та тильній поверхні лівої кисті утворились від не менш ніж чотирикратної травмуючої дії тупим предметом, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, або при ударі об такі. По давності виявлені тілесні ушкодження не протирічать вказаному строку, про що свідчать дані медичної документації, колір синців та ступінь загоєння саден.(а.с. 32-33)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2019 року із фото таблицею із якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 показала , як 05.03.2019 року приблизно о 20 год. 30 хв. в буд. АДРЕСА_1 , її сусід ОСОБА_5 наніс ій удар рукою стиснутою у кулак в область правого плеча(а.с. 34-37)
-висновком експерта № 202 від 18.04.2019 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 11.04.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , та відповідаючи на поставлені питання, експерт приходить до висновку, що показання потерпілої ОСОБА_7 в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень можуть відповідати даним судово-медичної експертизи.(а.с.38)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2019 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_9 розповіла і показала , як 05.03.2019 року приблизно о 20 год. 30 хв. в буд. АДРЕСА_1 , її сусід ОСОБА_5 наніс удар рукою стиснутою у кулак в праве плече потерпілій ОСОБА_7 , внаслідок чого остання не втрималась на ногах і впала на сходи. (а.с. 39-42)
-висновком експерта № 2013 від 18.04.2019 року із якого вбачається, що показання свідка ОСОБА_9 в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 можуть відповідати даним судово-медичної експертизи. (а.с. 43).
-листом головного лікаря станції екстреної медичної допомоги № 2 м. Кременчука ОСОБА_13 від 16.04.2019 року № 82 із якого вбачається, що станція екстреної медичної допомоги № 2 м. Кременчук Комунальної установи «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» повідомляє, що 05.03.2019року звернень за медичною допомогою на адресу: АДРЕСА_1 до громадянки ОСОБА_7 по станції не зареєстровано. Але на цю адресу зареєстровано виклик № 9232/100 до громадянина ОСОБА_5 . Після медичного огляду хворого з діагнозом: «Шизофренія, загострення» доставлено до приймального відділення психоневрологічного диспансеру. Виклик обслуговувала бригада в складі: фельдшер ОСОБА_14 , фельдшер ОСОБА_15 . ( а.с. 44-45)
-актом комісійної амбулаторної судово-психітричного експертизи № 240 від 04.06.2019 року із якого вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром з дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, в стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебував, а страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, загострення, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Наявне у ОСОБА_5 хронічне психічне захворювання позбавляє його здатності самостійно захищати свої права та законні інтереси на досудовому слідстві та у суді.(а.с. 46-53)
Оцінивши та проаналізувавши зазначені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 будучи неосудною особою, здійснив умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 вчинивши тим самим суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Судом не приймаються до уваги показання надані у судовому засіданні особою , стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 з приводу того, що він не наносив удар кулаком потерпілій ОСОБА_7 , а лише штовхнув її ліктем, оскільки у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , акцентувала увагу суду на тому, що ОСОБА_5 , саме рукою стиснутою у кулак наніс їй удар у праве плече, внаслідок чого вона впала із сходів, що також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , яка наголошувала на тому що особа , стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , наніс саме удар кулаком в праве плече потерпілої ОСОБА_7 , не вірити показанням потерпілої та свідка суд не находить підстав , оскільки допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_11 пояснив , що виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж однократної ударної дії тупим предметом, індивідуальні властивості якого в у ушкодженні не відобразились, тобто потерпілій був нанесений саме удар , а не поштовх, як зазначив особа , стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , Також показання потерпілої, свідка та експерта підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме випискою із медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 , висновком експерта № 150 від 21.03.2019 року (а.с. 32-33),протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2019 року із фото таблицею за участю потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 34-37),висновком експерта № 202 від 18.04.2019 року(а.с.38), протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2019 року із фототаблицею за участю свідка ОСОБА_9 (а.с. 39-42), висновком експерта № 2013 від 18.04.2019 року (а.с. 43).
Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 в момент вчинення суспільно - небезпечного діяння знаходився в стані неосудності, та вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
У відповідності до ст.93 ч.1 п.1 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування`примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.
Так, згідно з п.3 Висновку ОСОБА_5 , підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
Обираючи вид примусових заходів медичного характеру, які необхідно застосувати до ОСОБА_5 , суд керується рекомендаціями комісії лікарів-експертів у галузі судової психіатрії, а також враховує характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності ОСОБА_5 для себе та інших осіб.
Враховуючи перелічені вище обставини, на підставі ст. 94 КК України,п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по застосуванню примусових заходів медичного характеру та примусового лікування « №7 від 03.06.2005 року, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі - відсутні.
Керуючись ст. 19 ч.2 , ст. ст. 92-94 КК України, ст. ст. 512-513 КПК України ,суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно -небезпечене діяння , передбачене ст. 125 ч.1 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського аплеційного суду , через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: