Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/600/19
№ 1-кп/733/85/19
Вирок
Іменем України
"19" вересня 2019 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження № 0000126 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, в здійсненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

та потерпілого ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:
07 квітня 2019 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи спільно із ОСОБА_5 біля магазину «Смачний», який розташований в м. Ічня, пл. Шевченка Чернігівської області, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відлучився у власних справах, викрав 400 гривень 00 копійок із гаманця останнього, який знаходився у пакеті на лаві біля столу, за яким вони відпочивали. Викрадені гроші ОСОБА_3 витратив на власні потреби.

Цього ж дня близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , відпочиваючи разом із ОСОБА_5 біля магазину «Смачний» в м. Ічня Чернігівської області, маючи на меті таємне заволодіння офіційними документом банківською карткою «Приватбанк», усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу викрав кредитну банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .
11 квітня 2019 року під час огляду місця події, що проводився в приміщенні Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції вищевказану банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 .
16 травня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України по даному кримінальному провадженню № 0000126 укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_3 , з другої сторони, дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди, відшкодування її до затвердження угоди про примирення. Також сторонами угоди, враховуючи пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачений за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок); за ч. 1 ст. 357 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п`ятсот десять гривень 00 копійок). Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та представнику потерпілого.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд виходить з наступного.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду із потерпілим ОСОБА_5 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання .
Потерпілий ОСОБА_5 також не заперечував проти укладення угоди про примирення з обвинуваченим, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями ще до підписання угоди про примирення.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України, є злочином середнього ступеня тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_5 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, підстави для відмови в її затвердженні відсутні відповідно до п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, а тому суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИ В:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 16 травня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000126 відносно ОСОБА_3 в здійсненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України та призначити міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок; за ч. 1 ст. 357 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень 00 копійок.
Застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок.

Речові докази: кредитна банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та передана останньому на зберігання, залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1