Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
642/618/18: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти життя та здоров'я особи; Умисне тяжке тілесне ушкодження.
Надіслано судом: 10.07.2019. Зареєстровано: 11.07.2019. Забезпечено надання загального доступу: 12.07.2019.
Дата набрання законної сили: 03.12.2020
Номер судового провадження: 1-кп/642/259/19
справа №642/618/18
провадження 1кп/642/259/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 , представника потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0003218 від 31.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

в період 23-24 грудня 2017 року (точний час в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_10 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми батьками - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і, на грунті особистих неприязних відносин до своєї матері ОСОБА_14 , спровокував з нею сварку, в ході якої, тягав її по підлозі та, навмисно, наніс потерпілій ОСОБА_14 численні удари руками та ногами по голові та тулубу.

В результаті протиправних умисних дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_14 було заподіяно такі ушкодження:

голови: синець в периорбітальній області справа з розповсюдженням на лобну, виличну і скроневу області справа, з садном на цьому фоні в проекції правої надбрівної дуги; крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній і скроневій області справа; кінцівок: синець на всьому протязі правої гомілки по передній-внутрішній поверхні з групою саден на його фоні в середній третині по передній поверхні, які, відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 1-ДМ/18 від 30.01.2018, відносяться до легких тілесних ушкоджень;

закритий перелом шийки правої стегнової кістки з крововиливом в м`які тканини верхньої і середньої третини, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1-ДМУ18 від 30.01.2018, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я;

грудної клітини: синець на передній поверхні грудної клітини в проекції грудини, синець на грудній клітці справа (від проекції пахвової западини до молочної залози), крововилив в м`які тканини грудної клітини справа (від пахвової западини до реберної дуги та назад (спину)); перелом ребер: справа 3,8-9-го по передній пахвовій лінії, 4-го по середньо-ключичній лінії, 5-6-го по при грудній лінії; перелом ребер зліва 2-го по при грудній лінії, 3,8-го по передній пахвовій лінії, 4-6-го по середньо-ключичній лінії; кінцівок: синець на правому плечі в верхній третині по передній зовнішній та внутрішній поверхні з крововиливом в м`які тканини верхньої та середньої третини з вивихом голівки правої плечової кістки, з розривом зв`язкового апарата з закритим переломом плечової кістки в ділянці головки по передній поверхні у вигляді сколу, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1-ДМ/18 від 30.01.2018, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що обумовили в клінічному перебігу небезпечного для життя стану.

30.12.2017 року потерпілу ОСОБА_14 було госпіталізовано до КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова». Від отриманої закритої тупої травми грудної клітки і правого плеча, з переломами ребер, розвитком легенево-серцевої недостатності, ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 07 години 00 хвилин потерпіла ОСОБА_14 померла за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопрушення передбачене ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе не визнав та пояснив, що у 2013 році ОСОБА_11 запропонувала йому перевезти їхніх батьків в якусь сільську хатинку, продати квартиру, що вона забере свою частину квартири. Однак ОСОБА_10 стверджує, що він був проти цього. За словами ОСОБА_10 , у 2013 році між ним та його матір`ю дійсно був конфлікт, який трапився через те, що вона не повірила йому, коли він розповів про намір ОСОБА_11 продати квартиру. Однак обвинувачений стверджував, що він не торкався матері, не бив її.

Щодо подій грудня 2017 року ОСОБА_10 зазначає, що його мати лежала з середини грудня у нерухомому стані. Одного разу, за словами ОСОБА_10 , він побачив на обличчі матері синець, який за її словами, з`явився через те, що вона упала і вдарилась. За словами ОСОБА_10 , він піклувався за своєю матір`ю, годував її з ложки, не забороняв батькові годувати матір. При цьому ОСОБА_10 зазначив, що у нього не було жодного бажання бачитись із сестрою, тому, коли вона приходила, він завжди закривався у себе в кімнаті та не виходив, доки вона не піде.

ОСОБА_10 також зазначає, що його мати дала йому перед Новим роком 200 грн., коли він попросив їх у неї. Він стверджує, що ані 23, ані 24 грудня 2017 року ОСОБА_10 не приходила до матері, а прийшла лише 30.12.2017. Тоді вона сама зайшла до квартири, оскільки у неї були власні ключі. Тоді ОСОБА_11 побачила матір, та останню, за словами обвинуваченого, поклали на тряпки, понесли з квартири, сходами, потім возили по лікарнях. Вважає, що, якщо б його матері було боляче, то її б однозначно залишили у лікарні, а натомість з лікарні її направили до квартири ОСОБА_11 .Є, де їх мати і померла.

ОСОБА_10 стверджує, що він не бив свою матір, він піклувався про неї, оскільки матері було дуже погано.

За словами ОСОБА_10 , він та його батько хотіли викликати лікаря для матері, однак вона відмовилась від цього. Вони доглядали її вдвох. Так, одного разу приблизно 23.12.2017 ОСОБА_10 побачив, що його мати намагалася встати з ліжка і впала на крісло, коли він та батько піднімали її, то ОСОБА_10 побачив, що вона сходила в туалет під себе. Тому він прибирав все це металічним совком.

Стверджує, що сестра майже не приходила до батьків, вона приходила раз на місяць.

Протягом всього життя у обвинуваченого було нормальне спілкування із сестрою, а потім згодом погіршилося, і він взагалі не спілкувався із нею. Коли мати з лікарні повезли до ОСОБА_11 обвинувачений не телефонував сестрі, і не знав, що з його матір`ю, все дізнавався від батька.

Вважає, що батько не міг побити матір, та його мати взагалі сама впала з ліжка.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_10 є її братом, а померла це їх мати.

ОСОБА_11 пояснила, що 23.12.2017 року вона прийшла до своїх батьків, принесла їм продукти харчування. Тоді вона хотіла забрати свою маму до себе, щоб зустрічати Новий рік разом. Однак мати сказала ОСОБА_11 , що ОСОБА_15 веде себе добре, тихо, не ображає її, не нервує, що вона дала йому 500, 00 грн., щоб він не чіпав матір, у зв`язку із чим мати ОСОБА_11 не захотіла їхати з донькою та вирішила залишитись у себе вдома. Тоді ОСОБА_11 поїхала додому.

За словами ОСОБА_11 , «неадекватна» поведінка у обвинуваченого розпочалась ще з 2013 року, коли ОСОБА_10 повернувся до батьків через те, що його вигнала з дому його колишня дружина, вона змінила замки. Обвинувачений знущався над ними: закривав двері зсередини, щоб його дружина і дитина не могли потрапити додому, у його дитини був нервовий зрив.

Тоді агресивна поведінка розпочалась по відношенню до батьків, зокрема, до матері, тоді сім`я ОСОБА_16 зверталась до правоохоронних органів, справа, навіть, дійшла до суду, однак мати вирішила пробачити сина. ОСОБА_11 зазначила, що у батька не було фізичної можливості захищати матір, тим більше, що обвинувачений бив і свого батька, на підтвердження чого є відповідні експертизи.

Загалом, за словами ОСОБА_11 , обвинувачений погано ставився до своєї матері, не дозволяв їй спілкуватися із донькою, зламав телефон, за яким вони спілкувалися, тому матері доводилось телефонувати своїй доньці із безкоштовного таксофону і назначати зустрічі на вулиці.

Крім того, ОСОБА_11 зазначила, що одного разу зателефонувала своїй матері, яка розпочала плакати і сказала, що син побив її. ОСОБА_11 тоді відразу направилась до матері, яка попередила, що син вибіг їй на зустріч. Однак ОСОБА_10 не помітив свою сестру, вибігаючи з під`їзду через те, що мав поганий зір. Прийшовши до матері, ОСОБА_11 викликала поліцію, однак її брат більше доби не був вдома, і поліція не дочекалась на нього і прийшла за ним за декілька днів.

ОСОБА_11 також зазначила, що неодноразово траплялась ситуація, коли її брат виганяв з дому мати, закривався зсередини, а мати не могла потрапити до своєї квартири та їй доводилось іти до своєї доньки. А в той час обвинувачений відразу звертався до поліції із заявою, що його мати зникла.

Після 23.12.2017, ОСОБА_11 збиралася відвідати своїх батьків вже 01.01.2018, однак потім вирішила поїхати до них 30.12.2017. Коли вона прийшла до дому своїх батьків, вона намагалася відкрити двері, однак зсередини цьому перешкоджав обвинувачений ОСОБА_10 , оскільки він закрив двері на замок зсередини, що унеможливлювало потерпілу потрапити до квартири.

Потім, коли ОСОБА_11 намагалася зайти до квартири своїх батьків, вона почула, що з того боку підійшов її батько та запитав, хто прийшов. Тоді він пішов до свого сина, щоб той дозволив впустити доньку. ОСОБА_11 чула їх розмову, їй було зрозуміло, що її брат був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Згодом батько все ж таки відкрив двері своїй доньці. Цього разу, мати не зустріла свою доньку, хоча за словами ОСОБА_11 , мати завжди зустрічала її, коли вона приходила. ОСОБА_11 подумала, що її мати ще спить. Коли вона зайшла до кімнати, побачила, що її мати лежала на ліжку, накрита ковдрою, з правого боку на півобличчя у матері був синець. У ОСОБА_11 склалося почуття, що синці вже були декілька днів, після чого вона відразу викликала швидку.

Мати попросила, щоб ОСОБА_11 дала їй пити, оскільки мати сказала, що вона вже не пила води цілий тиждень. Потім ОСОБА_11 помітила, що у її матері щось сталося з рукою, адже вона була вивернута догори. Тоді мати сказала, що ОСОБА_15 зламав їй руку та вивихнув її, сказала, що вона нікуди не встає з ліжка. Коли ОСОБА_11 зняла зі своєї матері ковдру, побачила, що під нею було все мокре.

Потім приїхала швидка, тоді обвинувачений вибіг зі своєї кімнати та розпочав кричати на свого батька, з претензією, що він впустив в квартиру свою доньку.

ОСОБА_11 не розмовляла з обвинуваченим і не запитувала у останнього про ці події, що сталося з матір`ю та, з яких причин.

Лікарі швидкої намагалися зафіксувати частини тіла матері ОСОБА_11 , оскільки за словами лікарів, у неї був перелом шийки стегна, була вивихнута рука. Тоді ОСОБА_11 знайшла людей, які допомогли винести її матір до машини швидкої.

ОСОБА_11 зазначила, що її батько розповів, що обвинувачений забороняв йому годувати матір, давати їй води.

Коли швидка привезла матір ОСОБА_11 до Харківської міської клінічної лікарні скорої та невідкладної медичної допомоги, вона завжди просила пити.

ОСОБА_11 також сказала, що її мати розповіла, що син розбивав сирі курячі яйця об її обличчя, що він бив її металічним совком, від чого і утворився синець на обличчі. За словами матері, син бив її ногами, одягнутими в туфлі з довгим носком по стегнах. Також був сильний удар в груди, на лівій нозі рана (удар металічним совком).

За словами, матері конфлікт розпочався ще 23.12.2017, коли ОСОБА_11 пішла з квартири батьків. Того дня обвинувачений зайшов до кімнати матерів сходив в туалет на її ліжко та розтер щіткою для одежі. Тоді мати розпочала прибирати це зі свого ліжка, у відповідь на що за словами матері, обвинувачений штовхнув її та розпочав тягати по підлозі, бити. Потім батько допоміг їй піднятися з полу, однак згодом обвинувачений закрив двері до кімнати матері і заборонив йому туди заходити. За словами батька, матір дуже сильно кричала.

Також у її матері були чисельні кров`яні рани на ногах, від колін до ступень, через що не можна було накладати гіпс, а необхідно було накласти спеціальну конструкцію. У лікарні їм сказали, що з переломом шийки стегна необхідно знаходитись вдома, і пацієнт потребує саме домашнього догляду, у зв`язку із чим вони викликали швидку, яка привезла ОСОБА_11 та її мати до неї додому.

Потім, того ж дня, 30.12.2017 до ОСОБА_11 приходила поліція для з`ясування обставин, що сталися.

Коли мати привезли до квартири ОСОБА_11 , остання доглядала за своєю матір`ю: купила в аптеці необхідні ліки та препарати, годувала свою матір.

31.12.2017 ОСОБА_11 пішла до лікарні, щоб дізнатись, коли будуть приймати терапевт і травматолог, дізнатися порядок звернення до лікарні, однак до 02.01.2018 у лікарні нікого не було, щоб дізнатись таку інформацію.

Того ж дня ОСОБА_11 подзвонила на роботу з метою звільнення, однак їй запропонували двотижневу відпустку, на що вона і погодилась.

31.12.2017 мати ОСОБА_11 цілий день спала, лежала та просила пити. Приблизно о «23» годин 2017 мати захотіла їсти та попросила пиріжка. А вже о «01» годині 01.01.2018 мати захотіла до туалету, а потім вже остаточно прокинулась і стогнала, казала ОСОБА_11 , що їй дуже боляче. Приблизно о «03» годині ОСОБА_11 розпочала викликати швидку, однак вони сказали, що не приїдуть, що з переломом шийки стегна пацієнту необхідно залишатися вдома, однак потім швидка все одно приїхала. Лікарі швидкої зробили знеболюючий укол, однак це не допомогло. О «09» годині ранку, коли ОСОБА_11 готувала сніданок, вона помітила, що її мати вже була «холодною».

ОСОБА_11 одразу викликала швидку, потім поліцію, приїхав судмедексперт, судмедексперт виявила гематому, яка поширилася на всю спину бордово-чорного кольору.

ОСОБА_11 стверджувала, що ніхто, крім обвинуваченого ОСОБА_10 не міг нанести її матері удари.

Оцінюючи доказ показання потерпілої ОСОБА_11 , окремо як показання з чужих слів, суд керується положеннями ч.2ст. 97 КПК України, згідно з якими суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення,у виняткових випадках. Тобто вказані показання у суду не мають викликати жодних сумнівів.

Показання з чужих слів потерпілої ОСОБА_11 в частині того, що їй розповіла ОСОБА_14 про обставини побиття її сином ОСОБА_10 , що бив її саме він, та про обставини побиття, суд визнає допустимими доказами, які підтверджують доводи сторони обвинувачення, оскільки ці покази підтверджуються іншими допустимими доказами, як це вимагає ч.6ст.97 КПК України; оскільки ці покази відображені в тому числі у первинній медичній документації, стороні захисту складно їх спростувати (п.5) ч.2ст.97 КПК України); оскільки ОСОБА_14 в силу смерті допитати неможливо (п.7) ч.2ст.97 КПК України) в силу обставин, що створив обвинувачений (ч.5ст.97 КПК України).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_10 , з яким він проживає разом. А потерпіла ОСОБА_11 це його донька. Померла ОСОБА_14 - була його дружиною.

ОСОБА_13 зазначив, що його дружина перед смертю сильно кричала, що у неї хтось вимагав гроші. ОСОБА_13 не пам`ятає події грудня 2017 року, не пам`ятає, чому його дружину забрала швидка до лікарні.

З приводу подій, які стосуються обвинувачення його сина щодо нанесення тілесних ушкоджень його дружині, нічого зазначити не міг.

ОСОБА_13 зазначив, що його син, ОСОБА_10 , погано ставився до батька, лаявся на нього, звертався із лайливими образами, міг вдарити батька. Зазначає, що в домі завжди панували крики, лайки, образливі і погані слова. ОСОБА_13 не пам`ятав, чи бив хтось його дружину, чи ні.

Фактично про обставини смерті дружини ОСОБА_13 нічого сказати не зміг.

Невздовзі після допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 помер.

В судовому засіданні також було проведено перегляд відеозапису допиту свідка ОСОБА_13 в ході досудового розслідування. При цьому як показання в суді, так і показання слідчому фактично не містять відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення, а лише загальні відомості щодо поганого ставлення ОСОБА_10 до своїх батьків.

- Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що його запросили бути понятим 02.01.2018 року, а саме до нього подзвонили у квартиру працівники поліції, які представились, пред`явили свої документи та пояснили, що щось відбулось у його сусідів, у квартирі АДРЕСА_3 , та попросили бути понятим, щоб він взяв участь у слідчих діях та засвідчив їх достовірність. А саме ОСОБА_17 зазначив, що він повинен був засвідчити якісь предмети, які, за його словами, були вилучені з квартири АДРЕСА_3 , однак, коли він вийшов зі своєї квартири для участі у слідчій дії, ці предмети вже лежали на сходовому майданчику. ОСОБА_17 запам`ятав, що одним із цих предметів був совок. ОСОБА_17 зазначив, що працівники поліції не вимагали від нього документи, та відомості про понятого були занесені до Протоколу зі слів останнього. ОСОБА_17 зазначає, що він підписував Протокол огляду місця події, під час якого він був понятим. Він не пам`ятає, чи читав Протокол, перш ніж підписати його. За словами ОСОБА_17 , працівниками поліції не проводились фото- і відеозйомка у його присутності. Однак він пам`ятає, що бачив у когось із працівників поліції фотоапарат.

За словами ОСОБА_17 , він не заходив до квартири та брав участь у слідчих діях в якості понятого на сходах, на сходовому майданчику. Він вказав, що не бачив іншого понятого, крім нього. ОСОБА_17 не пам`ятає, чи роз`яснювали йому працівники поліції його права.

За клопотання сторони захисту у судовому засіданні був допитаний слідчий ОСОБА_18 , який підтвердив огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , де померла потерпіла ОСОБА_14 , виконувався ним, оскільки він чергував в той день, та прибув на виклик. Одночасно було повідомлено і судмедексперта. Огляд місця події проводився за участю судмедексперта ОСОБА_19 , яка і проводила зовнішній огляд трупу, та з її слів заносилися відомості до протоколу щодо тілесних ушкоджень. Подробиць проведеного огляду він не памятає.

Допитана у судовому засіданні судмедексперт Харківської обласної судмедекспертизи ОСОБА_20 пояснила, що вона проводила зовнішній огляд трупу ОСОБА_14 . З приводу того,що у протоколі не зазначено наявність переламаних ребер у потерпілої вказала, що не завжди при огляді на місці події можна виявити переломи ребер, у зв`язку із чим зазвичай і проводиться експертиза трупа, під час якої і виявляються ушкодження, які не завжди можна виявити під час зовнішнього огляду людини. Під час зовнішнього огляду на місці події у Протоколі описується все те, що можна виявити під час такого поверхневого огляду, а вже під час проведення експертизи трупа, тіло оглядається більш детально та виявляється все те, що не було виявлено під час попереднього огляду.

Як виглядала померла особа, яку оглядала експерт ОСОБА_20 на місці події, остання не пам`ятає.

Експерт зазначила, що під час огляду померлої особи слідчий у Протоколі описує одяг, в якому була одягнута померла, а експерт повідомляє слідчому, що йому необхідно записати про тіло з боку судмедексперта, а саме: місце розташування тіла, одяг, особливості розташування трупа. За словами експерта, під час огляду трупа ОСОБА_14 , на місці події брали участь поняті, які спостерігали за слідчими діями.

Згідно ізПротоколом,на груднійклітині померлої ОСОБА_14 був виявленийсинець фіолетовогокольору іззеленим забарвленням,що свідчитьпро йогопояву неменш ніжза тижденьдо оглядутрупа.Експерт зазначила,що синці,виявлені натілі трупа,могли бутиутворені абовід ударів,або підчас падіннята ударувід падіння. У Протоколі було зазначено, що померла була одягнута у футболку, яка була розрізана з переднього боку.

Експерт зазначила, що, якщо у людини перелом шийки стегна, то на неї може накладатися гіпс «сапожком», повинна фіксуватися нога.

ОСОБА_20 зазначила, що з її практики не завжди у осіб похилого віку, у яких діагностовано перелом шийки стегна, є гіпсова накладка: або їх не накладають взагалі, або вони знімають гіпс через незручність.

ОСОБА_20 також зазначила, що, якщо у особи діагностовано перелом шийки стегна, то вона протягом місяця не може рухатися, пересуватися, безперешкодно ходити, а потім лише особа робить спроби рухатись, пересуватися із ходунками, костилями. Причому вона зазначила, що перелом шийки стегон можна виявити при зовнішньому огляді, якщо перелом є явним, зі зміщенням, а інакше на дотик перелом виявити неможливо.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_21 , який працює лікарем-травматологом 1-го хірургічного відділення невідкладної допомоги та надавав консультативний висновок ОСОБА_14 , у судовому засіданні пояснив яким чином проводиться реєстрація особи, яка поступає до лікарні. Так відомості про пацієнта вносяться до комп`ютерної реєстрації. Запис робиться також у амбулаторному журналі. Ним як лікарем після огляду складається консультативний висновок, який видається наручно пацієнту. Людина розповідає про обставини травми, та до висновку заноситься лише зазначення яка це травма або битова, або після ДТП, або побиття. У лікарні також постійно знаходиться черговий поліції, який отримує інформацію з реєстратури та передає інформацію про обставини до районного відділення. Що саме йому розповідала пацієнт ОСОБА_14 він не пам`ятає. Та травма, яка зазначена у висновку, не давала можливості ОСОБА_14 самостійно пересуватися. Недоцільно було призначати стаціонарне лікування ОСОБА_14 , оскільки максимально, що можливо було їй зробити, було зроблено, та надано рекомендації. В амбулаторному журналі зазначаються лише ті травми з якими звернувся пацієнт. З приводу переламу ребер людина оглядається у полі травмі. Також зазначив, що якщо є дані ушкоджень обличчя, голови, то повинен оглянути лікар нейрохірург. З приводу з`ємного фіксувального чобота ОСОБА_21 вказав, що він легко знімається та одягається. При цьому наявність або відсутність цього фіксатору жодним чином не впливає на больовий поріг. Крім того вказав, що якщо у людини відкриті рани, то неможливо закривати їх нез`ємним гіпсовим фіксатором.

письмовими доказами:

- заявою ОСОБА_11 про нанесення тілесних ушкоджень її матері ОСОБА_14 (а.с. 91);

- інформацією МОЗУ ХГКСНМП ім. проф. А.І. Мещанінова про дані пацієнта від 30.12.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_14 (87 років) буда доставлена з дому/ побита сином/ первинний діагноз - перелом шейки бедра справа, вивих плечового суглобу (а.с. 92);

- інформацією відповідно до рапорту помічника чергового Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області від 30.12.2017 року про отримання повідомлення лікаря до пульту 102 про потерпілу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій встановлено діагноз: перелом шейки бедра справа, вивих плечевого суглобу; з пояснень: 24.12.2017 року за місцем мешкання побита сином; доставлена до 4-ї лікарні ( а.с. 93);

- інформацією відповідно до рапорту помічника чергового Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області від 01.01.2018 року про отримання о 09-44 год. повідомлення до пульту 102 про те, що за адресою АДРЕСА_2 померла ОСОБА_14 , 87 років (а.с. 94);

-протоколом оглядумісця подіївід 01.01.2018року заадресою АДРЕСА_2 ,де підчас оглядувиявлено трупгромадянки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,та проведенопервинний оглядтрупу спеціалістомтрупу таописані видимітілесні ущкодження (а.с.95-98) та ілюстративним матеріалом до протоколу огляду місця події від 01.01.2018 року (а.с. 177);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.01.2018 року проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2018 року, в ході якого було надано доступ до медичної документації та рентгенівських знімків на імя ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 115-122);

- висновком судово-медичної експертизи № 1-Дм/18 від 30.01.2018 року трупа громадянки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого встановлені такі ушкодження:

- голови: синець в периорбітальній області справа з розповсюдженням на лобну, виличну і скроневу області справа, з садном на цьому фоні в проекції правої надбрівної дуги; крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній і скроневій області справа; кінцівок: синець на всьому протязі правої гомілки по передній-внутрішній поверхні з групою саден на його фоні в середній третині по передній поверхні, які, відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 1-ДМ/18 від 30.01.2018, відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- закритий перелом шийки правої стегнової кістки з крововиливом в м`які тканини верхньої і середньої третини, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1-ДМУ18 від 30.01.2018, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я;

-грудної клітини: синець на передній поверхні грудної клітини в проекції грудини, синець на грудній клітці справа (від проекції пахвової западини до молочної залози), крововилив в м`які тканини грудної клітини справа (від пахвової западини до реберної дуги та назад (спину)); перелом ребер: справа 3,8-9-го по передній пахвовій лінії, 4-го по середньо-ключичній лінії, 5-6-го по при грудній лінії; перелом ребер зліва 2-го по при грудній лінії, 3,8-го по передній пахвові вій лінії, 4-6-го по середньо-ключичній лінії; кінцівок: синець на правому плечі в верхній третині по передній зовнішній та внутрішній поверхні з крововиливом в м`які тканини верхньої та середньої третини з вивихом голівки правої плечової кістки, з розривом зв`язкового апарата з закритим переломом плечової кістки в ділянці головки по передній поверхні у вигляді сколу;

-синець на всьому протязі правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні з групою саден на його фоні в середній третині по передній поверхні, закритий перелом шийки правої стегнової кістки з крововиливом в мякі тканини верхньої і середньої третини.

Вказані ушкодження утворились прижиттєво, від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих предметів, індивідуальні властивості яких в пошкодженнях не відобразились. Зважаючи на ступінь проявів реактивних змін в пошкодженнях, експерт вважає, що вони утворились за декілька діб до настання смерті, приблизно за 5-7 днів.

Причиною смерті гр. ОСОБА_14 стала закрита тупа травма грудної клітки і правого плеча, з переломами ребер, розвитком легенево-серцевої недостатності.

По ступеню тяжкості, вказана травма грудної клітки і плеча, носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що обумовили в клінічному перебігу небезпечного для життя стану (п.п. 2.1.2 та 2.1.3 о правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗУ).

Таким чином, між отриманими ушкодженнями грудної клітки та правого плеча і смертю гр. ОСОБА_22 є прямий причинний звязок.

Інші ушкодження, по ступеню тяжкості відносяться: пошкодження голови розповсюджений синець з садном на його фоні, крововилив в мякі покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні до легких тілесних ушкоджень; пошкодження на правій гомілці група саден на фоні синця до легких тілесних ушкоджень, закритий перелом шийки правої стегнової кістки до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоровя.

При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_22 тілесних ушкоджень, які б свідчили про боротьбу та самозахист - не виявлено.

При судово-токсикологічній експертизі крові трупа метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоамиловий спирти не виявлені.

Оцінюючи ступінь розвитку трупних явищ, що досліджувались при проведенні екпертизи трупа (всекційній залі), експерт вважає, що смерть гр. ОСОБА_22 настала понад 24-36 годин до проведення експертизи. Протокол огляду місця події, з даними трупних явищ при огляді трупа на місці виявлення, ректальної температури, з їх динамікою, та температури довкілля, на експертизу не надано.

( а.с. 107-110)

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_23 підтвердила висновки проведеної експертизи, а також зазначила, що експертиза була розпочата 02.01.2018. За словами експерта, відповідно до наданих документів, зокрема, відповідно до Постанови слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 про призначення судово-медичної експертизи, труп був доставлений 01.01.2018 року о 14:10. У Постанові слідчого йшла мова про те, що 01.01.2018 приблизно о 09:00 за адресою: АДРЕСА_4 був виявлений труп громадянки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Зі слів доньки ОСОБА_14 , остання була побита її сином з 24.12.2017 по 30.12.2017. Ці обставини були викладені у Постанові слідчого.

Крім цього, був наданий Консультативний висновок лікаря-спеціаліста в оригіналі та довідка Закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 30.12.2017 на ім`я ОСОБА_14 , в якому йшла мова про те, що остання відвідала травматолога, що відбулось приблизно о 13:50.

Труп досліджувався особисто експертом 02.01.2018 з 13:30 до 14:30, а експертне дослідження було завершено вже 30.01.2018 після отримання всіх результатів додаткових експертиз, зокрема: судово-токсикологічної на наявність алкоголю, наркотичних та інших медичних засобів, препаратів і гістологічне дослідження, яка виконується тривалий час протягом 3 тижнів, тому підсумки оформлювалися експертом протягом такого тривалого часу.

Експерт зазначила, що 02.01.2018 була проведена експертиза трупа та була видана довідка про смерть родичам, які звернулись для поховання ОСОБА_14 ,з якими вони потім йшли до Прокуратури, а потім Харківська місцева прокуратура № 1 Харківської області видала дозвіл для видачі трупу родичам для поховання. Відомості про те, коли родичі забрали труп ОСОБА_14 , у експерта відсутні.

В ході дослідження експертом були виявлені множинні тілесні ушкодження, відомості про що були викладені в дослідницькій частині і в підсумках висновку, з огляду на запитання, які були поставлені у Постанові (з 1 по 6). У підсумках були викладені відомості про пошкодження голови, грудної клітини, кінцівок, а також причина смерті ОСОБА_14 .. Причина смерті визначена експертом як сукупна тупа травма грудної клітини та правого плеча з множинними переломами ребер, оскільки причина не може містити у собі в повному обсязі опис травм та ушкоджень трупа.

Експерт зазначила, що множинні переломи у ОСОБА_14 , з різних сторін, утворилися від неоднократних ударів та не могли утворитися від падіння.

- відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 54 від 22.01.2018 року ОСОБА_10 хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_10 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_10 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 123-125).

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що його мати отримала тілесні ушкодження самостійно, оскільки про нанесення тілесних ушкоджень саме ним зі слів потерпілої ОСОБА_14 ствердила допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 .. Та як вже було зазначено судом прийняті як допустимі докази показання з чужих слів.

Також суд зазначає, що в квартирі крім потерпілої ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його батька ОСОБА_13 сторонніх осіб не було, та як зазначив сам обвинувачений ОСОБА_10 , його батько тілесних ушкоджень матері не завдавав.

Щодо доводів сторони захисту у суді відносно того, що у ОСОБА_14 спочатку не виявили таку кількість переламаних ребер, то з цього приводу були надані пояснення експертом ОСОБА_20 , а також ці доводи спростовуються поясненнями експерта ОСОБА_23 та висновками судово-медичної експертизи № 1-ДМ/18.

Суд критично відноситься до посилань сторони захисту на те, що потерпіла ОСОБА_11 має майновий інтерес до квартири в якій проживали її батьки та обвинувачений, що може свідчити про бажання таким чином усунути ОСОБА_10 до місць позбавлення волі, щоб самостійно володіти квартирою, оскільки ці доводи є лише припущеннями та жодним чином не спростовують тих дій які вчинені ОСОБА_10 , та наслідком яких є смерть ОСОБА_14 .

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї провини в пред`явленому йому обвинуваченні суд розцінює як вибрану ним стратегію свого захисту. Проте така позиція обвинуваченого не знайшла свого підтвердження. Аналізуючи у сукупності досліджені у ході судового розгляду докази, зокрема, покази потерпілої, свідків, письмові докази, суд вважає що до показань обвинуваченого ОСОБА_10 слід віднестись критично, як до таких, які направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєння інкримінованого злочину.

Під час судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме ілюстративного матеріалу до протоколів огляду місця події, оскільки вони в ході досудового розслідування стороні захисту не надавалися.

З цього приводу суд зазначає, що ілюстративний матеріал не є самостійним доказом, а є лише додатком, а тому не може бути визнаний недопустимим доказом.

Також захисник просив визнати недопустимим протокол огляду місця події проведений за адресою АДРЕСА_1 , з тих підстав, що він проведений з порушенням норм КПК України. А саме, посилався на пояснення свідка ОСОБА_17 надані у судовому засіданні з приводу того, що він був залучений у якості понятого до процесуальної дії не з початку. Під час огляду місця події, а саме квартири у якій цей огляд проводився, він участі не приймав, до квартири не заходив, йому лише були предявлені речі які знаходились на сходовому майданчику.

Аналіз положення частини третьої статті 62Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Виходячи з вимог ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, будь-яке порушення органом досудового розслідування конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, призводить до втрати ними юридичної сили.

Суд вивчивши протокол огляду місця події від 02.01.2018 року проведений за адресою АДРЕСА_1 , вислухавши пояснення понятого ОСОБА_17 , який безпосередньо приймав участь в огляді, встановив таке.

Згідно показів понятого ОСОБА_17 , вбачається, що він будучи залученим до огляду місця події, не був присутнім під час проведення всієї слідчої дії, направленої на відшукання речей в квартирі АДРЕСА_5 , яка здійснювалась без його постійної участі, оскільки з його показів, наданих в суді вбачається, що він безперервно та безпосередньо за всіма діями під час огляду місця події не спостерігав, до квартири взагалі не заходив, речі які були вилучені з квартири він побачив вже на сходовому майданчику, за межами квартири.

Таким чином протокол огляду місця події від 02.01.2018 року не може бути визнаний судом допустимим доказом, враховуючи наявність суттєвих процесуальних порушень під час проведення огляду місця події та вилучення за результатами огляду виявлених предметів у квартирі, а також з урахуванням позиції сторони захисту.

Оскільки протокол огляду місця події є таким, що визнаний судом недопустимим, відповідно предмети вилучені за результатами вказаної слідчої дії, а саме пошкоджений халат красно-синьо-білого кольору та металевий савок, постанова про визнання речовими доказами від 02.01.2018, як наслідок також є недопустимими.

При цьому суд зазначає, що докази визнані судом недопустимими, мають невелику вагу та в цілому не можуть спростувати причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину.

Суд, з дотриманням вимог ст.94КПК України оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом дав оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом у відповідності, до вимог статті 10КПК України було створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, сторони, користувалися рівними правами і свободою в наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Оцінивши вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені впостанові № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, думку потерпілої, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин (ст. 12 КК України).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, виходячи із меж пред`явленого обвинувачення, судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого, то суд приймає до уваги, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, розлучений.

Також, враховуючи спосіб скоєння злочину, відносно рідної матері, яка була у похилому віку, за своїм фізичним станом не мала можливості чинити йому будь-який опір, поведінку після скоєння злочину, а саме обвинувачений протягом всього часу (кількох днів) з моменту скоєння злочину не прийняв будь-яких дієвих заходів до зміни ситуації, надання допомоги потерпілій, що свідчить про повну байдужість до її болю, фізичних страждань, той факт що він раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, характеристику надану дільничим за місцем проживання, суд приходить до висновку, що обвинувачений характеризується жорстокістю, неповажним відношенням до людей, суд вважає обвинуваченого ОСОБА_10 антисоціальною особистістю.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги конкретні обставини вчинення злочину, тяжкі наслідкі від вчиненого, відсутність будь-якого каяття, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо досягти лише в ізоляції від суспільства з призначенням обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті ближче до максимального розміру.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішитивідповідно до вимогст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК Українисуд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання - з 02 січня 2018 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2018 року на майно, яке було тимчасово вилучено 02.01.2018 року під час проведення огляду квартири АДРЕСА_5 : халат красно-синьо-білого кольору із пошкодженнями, металевий савок, які належать родині ОСОБА_16 .

Речові докази:

- пошкоджений халат красно-синьо-білого кольору, металевий савок, що знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернути родині ОСОБА_16 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому негайно після його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...