КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційнимискаргами заступника прокурора Київської області ОСОБА_12 , захисникаОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , голови правління ПрАТ Страхова компанія «Еталон» ОСОБА_13 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2019 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого фізичною особою підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 рокиз позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації. Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 36 424 (тридцять шість тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 24 коп. завданих матеріальних збитків та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. завданої моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнутоз ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь потерпілого ОСОБА_9 57 345 (п`ятдесят сім тисяч триста сорок п`ять) грн. 06 коп. завданих матеріальних збитків.В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Речові докази у провадженні: автомобіль марки «ВАЗ 21723», державний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикл марки «НYОSUNG G Т650R», державний номерний знак НОМЕР_2 , передані на зберігання відповідно обвинуваченому ОСОБА_7 та потерпілому ОСОБА_9 - залишено останнім.
Стягнутоіз ОСОБА_7 витрати на користь держави за проведення судових експертиз в сумі 12 927 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн. 00 коп.
Судом визнано доведеним, що 12.10.2014 близько 20 год. 15 хв. (точний час не встановлено), ОСОБА_7 ,керуючи згідно висновку експерта № 1254 А від 20.01.2015 р. технічно - справним автомобілем марки «ВАЗ 21723», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на 22 км + 800 м автомобільної дороги Ковель в смт. Гостомелі Київської області, навпроти будинку № 69 по вул. Кулішова, порушуючи вимоги п. 1.3. ПДР України: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємоввічливими», п. 1.5. ПДР України: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», а також порушуючи у відповідно до висновку експерта № 5-01/245 від 07.04.2015 р. п. 10.1 ПДР України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 34.1.1 ПДР України: «Вузьку суцільну лінію перетинати забороняється», не врахував дорожню обстановку, маючи відповідно до висновку експерта № 5-01/245 від 07.04.2015 р. технічну можливість попередити зіткнення шляхом дотримання вищевказаних пунктів ПДР України, з метою виконання маневру розвороту ліворуч, тобто із смуги руху, що прямує в сторону м. Ковель в смугу руху, що прямує в сторону м. Києва, почав перетинати дану ділянку дороги та допустив зіткнення з мотоциклом марки «НYОSUNG G Т650R», державний номерний знак и НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по зазначеній автомобільній дорозі в напрямку м. Ковеля.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «НYОSUNG GТ650R», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді травматичного вивиху правої стегнової кістки з уламковим крайовим переломом її голівки, яке згідно висновку експерта № 2 від 20.01.2015 р. відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, що викликало тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі зі змінами заступник прокурора Київської області ОСОБА_12 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про скасування вироку Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2019 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 75 КК України, оскільки звільнення від відбування покарання з випробуванням стосується лише основного покарання. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається. Крім того, ОСОБА_7 виповнилося 60 років, а тому відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не може бути застосоване до нього.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтереах ОСОБА_7 порушує питання про зміну вироку Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2019 року та призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 9827 грн. 54 коп. матеріальної шкоди та 4750 грн. моральної шкоди. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія Еталон» на користь потерпілого 57345 грн 06 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія Еталон» моральну шкоду у розмірі 250 грн.
Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції у вироку не навів переконливих мотивів прийнятого рішення з посиланням на відповідні докази щодо неврахування пом`якшуючих обставин, зокрема щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілому; вважає, що судом першої інстанції стягнуто з обвинуваченого 34404 грн. 24 коп. вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, відповідно до даних комісійної судовоїавто товарознавчої експертизи вартість матеріального збитку, заподіяного власникові мотоцикла, складає 63807 грн. 54 коп.

Тобто, з обвинуваченого підлягає стягнення на користь потерпілого сума матеріального збитку у розмірі 9827 грн,

Щодо моральної шкоди нервовий стрес, як вказує суд, який переніс потерпілий внаслідок слідчих дій та тривалого розгляду даного провадження, ніяким чином не впливає на визначений судом розмір моральної шкоди, оскільки проведення слідчих дій та тривалість розгляду справи не пов`язане з протиправними діями обвинуваченого, а тому, на думку захисника, сума моральної шкоди складає 4750 грн.

В апеляційній скарзі голова правління ПрАТ Страхова компанія «Еталон» ОСОБА_13 порушує питання про скасування вироку Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2019 року щодо ОСОБА_7 в частині задоволення цивільного позову та просить постановити новий вирок, яким відмовити у задоволенні цільного позову.
Свої доводи обґрунтовує тим, що потерпілий в порушення ст. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» з повідомлення та заявою про ДТП не звертався, що позбавило можливості відповідача встановити факт ДТП та розмір заподіяної шкоди. В подальшому в додаткових запереченнях вказав, що позивачу не відмовлено у виплаті страхового відшкодування на момент звернення останнього, а воно є передчасним, такяк права потерпілого порушені лише обвинуваченим. Також зазначив, що не можуть бути задоволені вимоги потерпілого в частині витрат на лікування, оскількивони не підтверджені відповідними документами. Крім того, просив відмовити в задоволенні вимог в частині стягнення моральної шкоди згідно ст. 1167 ЦК України. На думку, представника зазначеної страхової компанії вчинення даної ДТП є вина обох водіїв.

Обвинувачений ОСОБА_7 до початку розгляду справи заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у порядку п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Колегія суддів, розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши думки захисника, яки підтримали подане клопотання, прокурора, представника цивільного позивача ОСОБА_11 , які не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого; потерпілого та його представника, які заперечували щодо задоволення клопотання обвинуваченого, вважаючи його передчасним, дійшла висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 КК України особазвільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2014 року ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості; від дня вчинення злочину станом на день ухвалення вироку минуло понад 3 роки.

Оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що після вчинення зазначеного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 ухилявся від слідства або суду, або вчинив новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин колегія суддів уважає, що на підставі ст. 12, п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України, підлягає звільненню ОСОБА_7 від основного покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, слід зазначити, що порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Якщо закінчення строку давності припадає на час апеляційного провадження, то апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження.

У разі закриття кримінального провадження, що у даному випадку є обов`язковим, припиняються кримінально правові відносини між державою і особою.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

При цьому, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, цивільні позивачі не позбавлені правапред`явити позов у порядку цивільного судочинства.
З урахуванням наведеного цивільні позови необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 74 КК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2019 року скасувати.
На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_9 та ПАТ «Страхова компанія «Еталон»залишити без розгляду.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту їїпроголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня їїпроголошення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/1514/2019

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1