УХВАЛА

28 листопада 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час та місці, реалізовуючи свій умисел на незаконне придбання бойових припасів, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ним дій та розуміючи настання їх наслідків, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 (зі змінами від 31.01.2018) придбав бойовий припас бойову гранату, який зберігав при собі без передбаченого законом дозволу до моменту його вилучення працівниками поліції під час огляду, який проводився 26.11.2019 неподалік Рівненського відділу поліції, що за адресою: м. Рівне, вул. Пушкіна, 4.

Крім того, 26 листопада 2019 року, приблизно о 20:50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік Рівненського відділу поліції по вул. Пушкіна, 4, в м. Рівне, під час його затримання працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків від 29.07.2019, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що посягає на життя працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням службових обов`язків, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті названих осіб внаслідок своїх дій і свідомо допускаючи її настання, умисно, діючи з метою уникнення затримання і відповідальності за вчинені раніше злочини, дістав з кишені свого одягу бойовий припас бойову гранату, висмикнув кільце привівши у бойову готовність та почав погрожувати нею працівникам поліції вбивством внаслідок вибуху. Після чого, не реагуючи на неодноразові вимоги поліцейських зупинитись та здатись, намагався втекти з місця події, весь час погрожуючи вибухом гранати, однак був затриманий 26.11.2019 неподалік Рівненського відділу поліції, що за адресою: м. Рівне, вул. Пушкіна, 4.

26.11.2019 року о 21:50 год. ОСОБА_5 був затриманий у відповідності до статті 208 КПК України.
На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальні правопорушення дійсно мали місце та дані про них внесено в ЄРДР; кримінальні правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретних кримінальних правопорушень.

Зокрема, вина ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні: показами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місць події від 26.11.2019; іншими матеріалами кримінального провадження.

27.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий також вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 являється уродженцем м. Запоріжжя де і зареєстрований. В м. Рівне проживає не тривалий проміжок часу, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та маючи змогу вільно пересуватись територією України, ОСОБА_5 задля уникнення відповідальності за вчинені ним діяння, може без належного контролю виїхати за межі м. Рівне та Рівненської області, чи взагалі покинути межі території України, що дає підстави побоюватися можливості його переховування від правоохоронних органів, суду та вчасного з`явлення на виклики, що у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

ОСОБА_5 являється раніше судимим та 01.03.2017 притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 263 КК України, котрі відносяться до категорії тяжких. На момент вчинення злочину перебував в розшуку, що підтверджується ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків. Не зважаючи на це, ОСОБА_5 для себе позитивних висновків не зробив та на шлях виправлення не став натомість вчинив нові злочини, що свідчить про його суспільну-небезпечність. В свою чергу, знаходячись на волі та усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, ОСОБА_5 задля уникнення від кримінальної відповідальності має змогу незаконно впливати та здійснювати тиск на потерпілих та свідків, щоб останні змінили, перекручували або взагалі відмовились від своїх показань. Одночасно, при винесенні рішення, судом будуть братися до уваги лише ті показання, які отримані в ході судового розгляду. На даній стадії досудового розслідування не допитані всі свідки, не проведені всі необхідні експертизи та слідчі (розшукові дії) для отримання доказів, а тому ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що у відповідності до п. 3. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, також є ризиками.

Враховуючи вищенаведені обставини та особу ОСОБА_5 є ризики, що перебуваючи на волі останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки будучи раніше повідомленим про підозру і усвідомлюючи невідворотність покарання вчинив нові тяжкі кримінальні правопорушення, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також є ризиком.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох злочинів, що інкриміновані йому в межах розслідування даного кримінального провадження. В тому числі і котрий, а саме ст. 348 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а тому існують об`єктивні ризики можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, чи перешкоджати іншим чином у даному кримінальному провадженні, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука чи застава) не пов`язаних із триманням під вартою, не здатен забезпечити своєчасне з`явлення ОСОБА_5 на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій до слідчого та суду, виключення можливості незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадження та вчинення іншого злочину.

В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007216, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

27.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при його розгляді довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ст. 348 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжкого (ст. 348 КК України), за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, та вказані злочини, мають суспільно - небезпечний характер, останній зареєстрований у м. Запоріжжя, що свідчить про відсутність соціальних зав`язків у м. Рівне, тому й надалі зможе продовжувати займатись злочинною діяльністю та усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів зможе переховуватись від правоохоронних органів. Окрім того на час вчинення вказаних злочинів ОСОБА_5 перебував у розшуку відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків від 29.07.2019.
Також встановлено, що на даній стадії досудового розслідування не допитані всі свідки, не проведені всі необхідні експертизи та слідчі (розшукові дії) для отримання доказів вчинення кримінальних правопорушень.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому виникла необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 для запобігання спробам незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та ухилятись від слідства і суду, перешкоджати проведенням слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженніщодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави та утримувати його в Рівненському слідчому ізоляторі.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 12 год 00 хв 26 листопада 2019 року.
Визначити строк дії ухвали до12 год. 00 хв. 25 січня 2020.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" та вручити підозрюваному та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - підпис:
З оригіналом вірно:
Станом на 29.11.2019 ухвала не набрала законної сили

Слідчий суддя ОСОБА_1