Чортківський районний суд Тернопільської області
"07" червня 2019 р. Справа № 608/1062/19
Номер провадження1-кп/608/174/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в вищезазначеному кримінальному провадженні. В клопотанні прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для продовження такого строку, посилається на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що у упродовж 2014-2015 років обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території Тернопільської області, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію, шахрайським шляхом, заволодів грошовими коштами громадян України: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , чим спричинив останнім матеріальну шкоду на загальну суму 711363,39 гривень, а також шляхом обману незаконно заволодів паспортом громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я ОСОБА_19 .. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у заволодіннях чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинених повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 190 КК України, а також у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.
Наявність обґрунтованого обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, показаннями свідків, протоколом обшуку за адресою проживання обвинуваченого.
11 грудня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України, проте він на виклики до слідчого не з`являвся та з метою переховування від органу досудового розслідування перетнув кордон України та виїхав за межі України, внаслідок чого 16 грудня 2015 року був оголошений у розшук як підозрюваний.
22 серпня 2018 року ОСОБА_4 затриманий на території Королівства Іспанія. 25 квітня 2019 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави в сумі 700000 гривень, які на даний час обвинуваченим не внесені.
Термін тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 11 червня 2019 року, проте на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершений, не допитані потерпілі, свідки, обвинувачений, не досліджені письмові матеріали, речові докази, а тому виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики, які були підставою для його застосування не змінилися і не зменшилися.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , згідно з вимогами пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, а тому є всі підстави вважати, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, у випадку визнання судом його винним, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, що підтверджується тим, що він знаходився в розшуку та був затриманий в Королівстві Іспанія.
У зв`язку з наведеним вказані обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_27 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, не буде з`являтися за кожною вимогою до суду, належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і підтверджують наявність зазначених ризиків.
Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів стосовно значної кількості громадян, що в свою чергу викликає суспільний інтерес до даного кримінального провадження, що цілком узгоджується з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, з яких слідує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В судовому засіданні захисник та обвинувачений, посилаючись на зміну обсягу обвинувачення під час досудового слідства, відповідно і змінились ризики, які були обґрунтуванням запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а тому зважаючи на ці обставини просять обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою виходить з наступних мотивів.
Згідно вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що 25 квітня 2019 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 11 червня 2019 року.
Наведені в клопотанні прокурора обставини про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не зникли. Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, а також тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується.
В клопотанні прокурор посилається, як на підставу продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що обвинувачений ОСОБА_27 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, не буде з`являтися за кожною вимогою до суду, належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд приходить до висновку, що такі ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам,
Враховуючи те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду і такий не може бути завершено до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, ризики які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не відпали, а тому це дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.
Також при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року суд зазначив, що продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.
Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів стосовно значної кількості осіб, що викликає певний суспільний інтерес до даного кримінального провадження, то в даному випадку продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на даному етапі є виправданим заходом в розумінні положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини.
З врахуванням вищенаведених обставин суд не знаходить підстав задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 315, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,--
П О С Т А Н О В И В:
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 діб, тобто по 5 серпня 2019 року включно.
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1