У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

«06» вересня 2019 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2

на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_2 .

встановив:

Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 29 липня 2019 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_2 . Останній засуджений за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Не погоджуючись із вироком, обвинувачений ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції на підставі ч.5 ст. 72 КК України йому не зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для обвинуваченого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Відповідно п.1 до ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Таким чином, ч.4 ст. 394 КПК України визначений перелік умов, за яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку.

До цього переліку не входить можливість оскарження в апеляційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з підстав не зарахування судом строку попереднього ув`язнення.

Таким чином, обвинуваченим ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2019 року виключно з підстав, з яких вирок не може бути оскаржено згідно з положенням статті 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, необхідно відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого.

Вимоги ОСОБА_2 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України можуть бути вирішені судом у порядку, передбаченому ст. 537 КПК України, за клопотанням ОСОБА_2 за місцем відбування покарання.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, -

постановив:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_2 - відмовити.

Копію ухвали та апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_1