Справа № 304/536/18 Провадження № 1-кп/304/24/2019
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

12 червня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката
ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
її представника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт від 11 квітня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000669 від 14 жовтня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2018 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 11 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000669 від 14 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою від 08 травня 2018 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_6 разом зі своїм представником у підготовчому судовому засіданні підтримали позицію прокурора. Адвокат ОСОБА_5 також просив прийняти до розгляду поданий ним в інтересах потерпілого ОСОБА_4 цивільний позов.

Разом з тим, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 подав суду клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій ОСОБА_8 слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затверджував, порушено принцип «презумпції невинуватості», закріплений у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, а також ч. ч. 1, 5 ст. 17 КПК України. Так, у обвинувальному акті слідчим безапеляційно зазначено, що «таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що не було небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я». Крім того далі зазначено, що «Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення майна, вчинене шляхом підпалу». Додатково у обвинувальному акті зазначено наступне: «Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 у сукупності вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу». Прокурором вказані вирази затверджено. Натомість такі формулювання порушують принцип презумпції невинуватості, що закладений у різноманітних рішеннях ЄСПЛ, які є частиною національного законодавства, та відповідно є окремою підставою для повернення обвинувального акту. Пізніше доповнив вказане клопотання та зазначив, що обвинувальний акт не містить місця його затвердження прокурором. На підставі вищенаведеного захисник просив задовольнити клопотання. Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

В той же час, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 подав скарги про зобов`язання вчинити певні дії, в яких просив зобов`язати прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надати йому роздруковану інформацію (скрін-шот) щодо руху кримінального провадження № 0000669, внесеного до ЄРДР 14 жовтня 2015 року. У скаргах посилається на те, що 22 грудня 2018 року ним подано на ім`я прокурора ОСОБА_3 клопотання про надання повного витягу з ЄРДР, який повинен містити дати вчинення слідчим (и) або прокурором (ми) всіх процесуально-значимих дій, які обов`язково повинні бути внесені до ЄРДР. У разі виявлення відсутності внесення відповідних відомостей до ЄРДР, але при цьому у матеріалах кримінального провадження будуть наявні відповідні постанови чи інші письмові рішення слідчого/прокурора, то у захисту з`явиться можливість заявити відповідні скарги та клопотання суду про надання відповідної оцінки таким матеріалам кримінального провадження щодо їх належності та допустимості. Без отримання такої інформації захист не може у повній мірі виконувати свою функцію, а суд може бути позбавлений повної інформації щодо законності/незаконності проведення стороною обвинувачення досудового розслідування відносно ОСОБА_8 .

Крім даних скарг, захисник ОСОБА_9 подав скарги про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в яких у свою чергу просить скасувати рішення слідчого щодо внесення до кримінального провадження № 0000669, внесеного до ЄРДР 14 жовтня 2015 року відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 194 КК України, а також зобов`язати прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 видалити з вказаного кримінального провадження відомості про кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 194 КК України. Скарги мотивує тим, що 14 жовтня 2015 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (легкі тілесні ушкодження) та присвоєно номер 0000669. Після того, 14 грудня 2015 року у вказане кримінальне провадження додано відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 К України (знищення майна шляхом підпалу). Згодом слідчим внесено відомості до кримінального провадження, яким змінено кваліфікацію з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України, точну дату внесення яких можна буде встановити тільки шляхом отримання повного витягу з ЄРДР, які прокурор йому поки-що не надав. Однак дії слідчого у даному кримінальному провадженні щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України є незаконними, оскільки ні кримінальне процесуальне законодавство, ні положення про ЄРДР не наділяють слідчого правом перекваліфіковувати кримінальні правопорушення з одного в інше як це було ним зроблено у кримінальному провадженні № 0000669, внесеному до ЄРДР 14 жовтня 2015 року з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України, а тільки шляхом реєстрації нового кримінального правопорушення з присвоєнням нового номеру в ЄРДР, а також правом до одних відомостей про злочин додавати/вносити інші відомості про інший злочин, так як слідчий зобов`язаний внести нові відомості про новий злочин із присвоєнням йому нового номеру, а в разі необхідності об`єднати два різних провадження в одне.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 до судового розгляду.

Що стосується клопотання адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору, то суд приходить до наступного.

На суд, відповідно до приписів статті 314 та 374 КПК України, покладається перевірка відповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу, а у разі ухвалення вироку формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.

Пунктами а), b) частини 3 статті 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відтак аргументи захисника не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт, на незаконність якого посилається останній, відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України містить (окрім іншого) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Тобто в обвинувальному акті вже сформульовано обвинувачення та фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, однак такі обставини перевіряються судом, і доки вину особи не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, особа вважається невинуватою.

З огляду на вищенаведене твердження захисника про порушення презумції невинуватості є надуманим, оскільки прокурор зазначив лише об`єм обвинувачення, який сформульовано слідчим під час досудового розслідування, а твердження адвоката, що таке рішення наперед до прийняття вироку містить доведеність його вини, є необґрунтованим, оскільки зазначені у обвинувальному акті обставини мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду і відповідно не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.

Крім того, суд звертає увагу, що на першій сторінці обвинувальний акт містить гриф затвердження його прокурором з інформацією про найменування посади прокурора, його підпису, ініціалів та прізвища, дати та місця затвердження обвинувального акту.

Отже, будь-яких порушень закону, які давали б підстави для повернення обвинувального акта прокуророві немає, а відтак суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_9 до задоволення не підлягає.

Вирішуючи скарги, подані захисником ОСОБА_9 про скасування дій та зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п. п. 5 та 6 частини першої цієї статті, тобто рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора щодо відмови у визнанні особи потерпілою та при застосуванні заходів безпеки.

Статтями 314- 316 КПК України вказано, які рішення має право прийняти суд у підготовчому судовому засіданні, а ст. 315 цього Кодексу передбачено, які питання, пов`язані з підготовкою до судового засідання, повинен вирішити суд. Крім того, статті 314-316 КПК України не передбачають особливого порядку розгляду скарг у підготовчому провадженні.

При цьому слід зазначити, що даною нормою КПК України оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого не передбачено, у зв`язку з чим суд, вимоги викладені в скаргах оцінює критично, оскільки вважає, що викладені стороною захисту питання стосуються оцінки доказів, яка можлива лише на стадії судового розгляду, та не відносяться до предмету розгляду судом на підготовчому судовому засіданні відповідно до приписів ст. ст. 314, 315 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що скарги адвоката ОСОБА_9 на незаконність дій органів досудового розслідування та фактів порушення слідчим законодавства при проведенні досудового розслідування в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України та недопустимості зібраних під час досудового розслідування доказів, слід залишити без задоволення, оскільки вирішити питання по скаргах про незаконність та протиправність дій органів досудового розслідування під час проведення досудового розслідування без безпосереднього розгляду кримінального провадження, дослідження матеріалів кримінального провадження, інших доказів кримінального провадження не представляється можливим. Відмова в розгляді скарги, поданої захисником на дії органів досудового розслідування, порушення законодавства, недопустимості доказів при проведенні досудового розслідування не позбавляють учасників кримінального провадження права акцентувати увагу суду на порушення при проведенні досудового слідства при безпосередньому розгляді кримінального провадження, дослідженні матеріалів справи та доказів.

Крім того, положення ст. ст. 314-316 КПК України не передбачають розгляду скарг на дії органів досудового розслідування, недопустимість доказів при проведенні підготовчого судового засідання.

Таким чином, суд, розглянувши скарги захисника ОСОБА_9 , приходить до висновку, що оскільки дані скарги заявлені захисником на стадії підготовчого судового засідання і доводи, викладені у них повно, всебічно та об`єктивно можуть бути досліджені судом тільки під час безпосереднього судового розгляду та дослідження документів (доказів) у даному кримінальному провадженні, а тому скарги та доводи у них заявлено передчасно, у зв`язку з чим такі не підлягають до задоволення.

Одночасно, суд роз`яснює, що мотиви та доводи викладені у скаргах можуть бути наведені суду на стадії судового розгляду під час безпосереднього дослідження доказів у справі.

Щодо поданого адвокатом ОСОБА_5 цивільного позову в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , то суд констатує, що пунктом 10 частини 1 статті 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. 128 КПК України та ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а відтак її слід прийняти до розгляду.

Строк дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні у виді домашнього арешту закінчився 27 квітня 2018 року, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Крім цього, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинуваченим є особа, щодо якої законом вимагається складання досудової доповіді, суд вважає необхідним зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та направити таку до суду в строк до 21 червня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 314-1, 315-316, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 194 КК України у Перечинському районному суді в залі суду на «21» червня 2019 року на «11:30» год.

Скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора, що виразилася у не отриманні (не виготовленні) витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про факт початку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000669, а також про скасування рішення слідчого щодо внесення до кримінального провадження № 0000669 від 14 жовтня 2015 року, відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 194 КК України залишити без задоволення.

Прийняти до розгляду цивільний позов представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином здоров`ю потерпілого.

Визнати потерпілого ОСОБА_4 цивільним позивачем, а ОСОБА_8 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні №0000669, внесеному до ЄРДР 14 жовтня 2015 року.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , їх представників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 .

Доручити начальнику Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області скласти та подати суду в строк до 21 червня 2019 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати до Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для виконання в частині складання досудової доповіді.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1