КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5.

адвоката, яка діє в інтересах

ТОВ «Гарант Ойл Групп» - ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою заявника, в особі генерального директора ТОВ «Гарант Ойл Групп» - ОСОБА_7. на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000008 від 02.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України -

В С Т А Н О В И Л А :

13 грудня 2018 року до Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Прокуратури м. Києва ОСОБА_8. про накладення арешту на майно, яке вилучено 11.12.2018 року згідно протоколу обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 4, корпус 21, 2-й поверх.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на речі та документи, перелічені в клопотанні. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що наданими прокурором матеріалами, доведено підстави допускати, що вилучені 11.12.2018 року протоколом обшуку офісного приміщення ТОВ «Вастон» за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, б.4, корп.21, речі мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а арешт накладається з метою запобігання ризикам приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

На вказану ухвалу слідчого судді, заявник, в особі генерального директора ТОВ «Гарант Ойл Групп» - ОСОБА_7., подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою через порушення норм чинного кримінального процесуального законодавства України. Апелянт стверджує, що вилучене майно не було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000008, жодній особі не повідомлено про підозру, а відповідно правові підстави для накладення арешту на майно, відсутні. Тому, просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, пославшись на те, що про накладення арешту на майно стало відомо 18.06.2019 року, після отримання копії повного тексту оскаржуваної ухвали. При цьому, про дату, час та місце розгляду клопотання ТОВ «Гарант Ойл Групп» не повідомлялося.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін;

- адвоката, який діє в інтересах ТОВ «Гарант Ойл Групп» ОСОБА_6., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки в матеріалах провадження відсутні дані про отримання ТОВ «Гарант Ойл Групп» копії оскаржуваної ухвали, немає будь-яких підстав вважати, що у даного ТОВ сплив строк на оскарження вказаної ухвали його адвокатом.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, що виявлені та вилучені 11.12.2018 року в ході обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд.4, корп.21, документи щодо руху паливно-мастильних матеріалів, необхідні для проведення судової економічної експертизи з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, отримання висновку з питань, які виникають під час кримінального провадження. Тобто, вилучені документи є предметом кримінального правопорушення, розслідуваного у кримінальному провадженні та в подальшому, відповідно до постанови слідчого від 12.12.2018 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість вказаних документів предметом кримінального правопорушення та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об'єктивні підстави вважати вилучені документи такими, що є предметом кримінальних правопорушень, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що документи, які були вилучені під час обшуку офісного приміщення, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою їх арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об'єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучені 11.12.2018 року в ході обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд.4, корп.21, документи щодо руху паливно-мастильних матеріалів, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу заявника, в особі генерального директора ТОВ «Гарант Ойл Групп» - ОСОБА_7., слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника, в особі генерального директора ТОВ «Гарант Ойл Групп» - ОСОБА_7., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, якою накладено арешт на речі та документи, вилучені 11.12.2018 року в рамках кримінального провадження №0000008,в ході обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 4, корпус 21, 2-й поверх, в кількості та номенклатурі, зазначеній в ухвалі слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3