Справа № 357/55/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 7 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000011, внесене 02 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Біла Церква, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, РНОКПП - НОМЕР_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості укладеною 20 червня 2019 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди та обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що всупереч положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «метадон (фенадон)», включеного до таблиці І вказаного Переліку, допускається лише для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20, 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст.23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог закону ОСОБА_3 , близько 10 години 00 хвилин 15.08.2018, перебуваючи по вул. Семашко, 9 в м. Біла Церква, на землі незаконно придбала-знайшла біля сміттєвого баку приймального відділення Білоцерківської МЛ № 2, коробок з-під сірників всередині якого знаходився презерватив з рідиною коричневого кольору, зовні схожою на наркотичний засіб-опій ацетильований.

Достеменно знаючи, що придбана-знайдена нею речовина є наркотичним засобом ОСОБА_3 залишила зберігати зазначену речовину за місцем свого проживання.

28.08.2018 близько 17 години 07 хвилин, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, користуючись мобільним телефоном з абонентським номером, мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , зателефонувала до ОСОБА_6 та під час розмови ОСОБА_3 домовилась з останнім про збут (продаж), знайденої нею 15.08.2018 наркотичного засобу за грошові кошти в сумі 200 грн., при цьому повідомивши банківський рахунок в «Ощадбанку», електронний доступ до якого надає картка № НОМЕР_3 .

В подальшому ОСОБА_3 після отримання грошових коштів на рахунок повідомила про місце знаходження наркотичного засобу, а саме в кущах біля будинку №69 по вул.Івана Франка в м.Біла Церква, Київської області тим самим незаконно, збула шляхом продажу за грошові кошти в сумі 200 гривень ОСОБА_6 , рідину коричневого кольору, що знаходилась в презервативі, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено-метадон (фенадон), маса метадону (фенадону) в речовині, яку незаконно збула ОСОБА_3 становить 0,050 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується, у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості від 20 червня 2019 року, прокурор ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000011 від 02 січня 2019 року за спільною ініціативою та обопільною згодою відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.307 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а також узгодили призначення покарання обвинуваченій за ч.1 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також, у даній угоді зазначені роз`яснення обвинуваченій про наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченої на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Під час судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 підтвердили суду, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник під час судового провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час судового провадження просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якої визнає себе винуватою, обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 50-52 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини та визнає відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи учасників судового провадження, суд вважає, що укладена між прокурором і обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинено незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, та правильно кваліфіковано її дії за ч.1 ст.307 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Сторони уклали угоду добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань в учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.307, ст.ст.50-52, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст.8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 20 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000011 від 02 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20 червня 2019 року покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі:

- чек з «Ощадбанку» від 28.08.2018, упакований в поліетиленовий пакет № 1026618, який знаходиться в камері схову Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України;

- поліетиленовий пакет № 0034672 в якому знаходиться наркотична речовина, який передано на зберігання до камери схову Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/4875 від 11.09.2018 року, в розмірі 1144 грн.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення з журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень та отримання в суді копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1