Провадження № 1-кс/201/5635/2019
УХВАЛА

01 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, в рамках кримінального провадження №0000028, відомості стосовно якого внесені до ЄРДР 27.05.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 205-1 КК України, в якому останній просив суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ), з можливістю вилучення їх оригіналів стосовно юридичного оформлення (відкриття) та використання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_2 ) рахунків № НОМЕР_3 (долар США) № НОМЕР_4 (українська гривня) від 19.07.2016.

Від слідчого до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його особистої участі та засобів технічної фіксації.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).

При прийнятті рішення судом враховано, що відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Подане до суду клопотання слідчого не відповідає вимогам, регламентованим, зокрема, п.7 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та не зазначено, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Таким чином, у вказаному клопотанні слідчим в порушення вимог ч.5 ст.163 КПК України не доведено, що речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Так, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись шляхом надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ), та необхідність їх вилучення, а зазначає лише загальні фрази, що такі документи мають важливе значення для кримінального провадження, також, слідчий не дає обґрунтованого висновку, що документи, до яких останній просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України унеможливлює надання доступу до них.

Крім того, ч. 3 ст. 93 ЦПК України визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи зміст клопотання та долучених до нього матеріалів, можливо дійти до висновку про можливість без застосованого такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ, отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема, звернення до АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із запитом про надання необхідних документів.

Проте, слідчим не доведено факту звернення під час досудового розслідування із вказаним запитом до особи, у володінні якої знаходяться документи та, відповідно, факт відмови в наданні таких документів АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як і не доведено взагалі, що дана інформація міститься лише у вказаного товариства.

До того ж, слідчим в клопотанні не вказано, місця розташування (юридичної чи фактичної адреси) АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тобто невідомо, за якою адресою слідчий буде звертатись з ухвалою про тимчасовий доступ до речей та документів з метою її виконання.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року в задоволенні аналогічного клопотання з тих саме підстав було відмовлено.

Крім того, суддя звертає увагу, що в даному клопотанні не зазначено нових підстав та не виправлено недоліки попереднього, які були покладені в обґрунтування відмови, що свідчить про повторність звернення та є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Разом з тим, з матеріалів, доданих до клопотання, а саме копії витягу з ЄРДР, вбачається, що кримінальне провадження №0000028 від 27 травня 2019 року в частинах скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1 ст. 212 КК України закрито на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, а в частині скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з обвинувальним актом скеровано до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, які винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення закону, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вимоги, зазначені у клопотанні прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000028 від 27 травня 2019 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.205, ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 205-1, ч.3 ст.212, ч.1 ст.212, ч. 1 ст. 204, ч.2 ст.204, ч.3 ст.209 КК України, виходять за межі повноважень слідчого судді, оскільки відносно складено обвинувальний акт, який направлено до суду для судового розгляду по суті, всі питання які залишились не вирішеними під час досудового розслідування відноситься до компетенції суду, в провадженні якого знаходиться даний обвинувальний акт, а не слідчого судді під час досудового розслідування, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 110, 163166, 309, 369372 та 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Суддя ОСОБА_1