УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року

м. Київ
справа № 757/5921/18-к
провадження № 51-9131ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду 13 травня 2019 року.
Суть питання
З долучених до касаційної скарги копій судових рішень убачається, що слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 22 березня 2019 року задовольнив клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України (далі прокурор) про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 щодо ОСОБА_4 і надав дозвіл на здійснення такого спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Не погоджуючись із цим рішенням слідчого судді, прокурор та адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернулись до апеляційного суду з апеляційними скаргами.
Київський апеляційний суд ухвалою від 13 травня 2019 року скасував ухвалу слідчого судді районного суду і постановив нову ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 щодо ОСОБА_4 .
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і змінити ухвалу слідчого судді місцевого суду, включити до її тексту, окрім наявного, обґрунтоване посилання як на підставу здійснення спеціального досудового розслідування відповідно до вимог ст. 297-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у міжнародний розшук. У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Крім того прокурор, у своїй касаційній скарзі порушує питання про передачу справи за його касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 310 КПК визначено, що оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Як убачається з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, прокурор порушує питання про перегляд касаційним судом ухвали слідчого судді місцевого суду та ухвали апеляційного суду постановленої за результатами розгляду апеляційних скарг на цю ухвалу слідчого судді.
Таким чином, з огляду на положення ч. 1 ст. 310, ч. 4 ст. 424 КПК прокурор подав касаційну скаргу на судові рішення, які відповідно до положень КПК не підлягають оскарженню в суді касаційної інстанції.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427цього Кодексу.
Враховуючи викладене, оскільки касаційну скаргу прокурора подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Що стосується порушеного прокурора питання про передачу до Великої Палати Верховного Суду провадження за його касаційною скаргою, Верховний Суд вважає за необхідне вказати наступне.
Зі змісту статей 434-1, 434-2 КПКубачається, що питання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.
Аналогічний висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 13-22зн18.
Таким чином, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, тому цей Суд не вбачає підстав для передачі провадження за його касаційною скаргою на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду 13 травня 2019 року.
Відмовити у задоволені клопотання прокурора про передачу провадження за його касаційною скаргою на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3