Справа № 539/865/19
Провадження № 1-кп/539/421/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Затобольського району Кустанайської області Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, освіта вища, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
11 лютого 2019 року, приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у залі очікування Лубенського залізничного вокзалу «Південної залізниці», розташованого за адресою м. Лубни, площа Вокзальна, 6 Полтавської області, помітив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4+», який знаходився на зарядному пристрої в іншому кінці залу, належний ОСОБА_5 , та скориставшись тим, що останній заснув, вирішив вчинити крадіжку вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4+», який знаходився в силіконовому чохлі разом із зарядним пристроєм, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №300 від 18.02.2019 року складає 4 476,67 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме продав, чим спричинив матеріальних збитків ОСОБА_5 на суму 4 476,67 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 11.02.2019 року в приміщенні залізничного вокзалу м. Лубни помітив мобільний телефон, який знаходився на зарядному пристрою та взяв його собі.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим злочином, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки він таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон, належний потерпілому ОСОБА_5 .
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.
Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вказаний злочин є злочином середньої тяжкості. Суд враховує також особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо, є військовим пенсіонером, раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Висновок служби пробації від 04.07.2019 року містить інформацію щодо середнього ризику небезпеки ОСОБА_4 для суспільства та призначення покарання, що не пов`язано з позбавленням або обмеженням волі.
Суд вважає, що покарання за даний злочин має бути призначено у вигляді штрафу у мінімальному розмірі встановленому санкцією ч.1 ст. 185 КК України. До такої думки суд прийшов з урахуванням тяжкості злочину та майнового стану обвинуваченого.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання немає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати, що пов`язані з проведенням експертизи стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази - мобільний телефон «Samsung Galaxy J4+», силіконвий чехол, мікро сім карта, ключ до слоту та зарядний пристрій до телефону «INAVI», які зберігаються у камері збереження речових доказів Лубенського ВП, повернути потерпілому ОСОБА_5 , як йому належні речі.
Речовий доказ - DVD-R диск МАР637VK18236036 зберігати разом з матеріалами кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №300 від 18.02.2019 року.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1