Шаргородський районний суд
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року

м. Шаргород

справа № 152/1033/19
провадження № 1-кп /152/97/19

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000198 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, невійськовозобов`язаного, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

учасників судового провадження:
потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 25 червня 2019 року приблизно о 17 годині, перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_1 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, таємно, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону марки "Nokia -C8-01", який знаходився на полиці серванту житлової кімнати будинку, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №5185/19-21 від 30.07.2019 складає 266,29 грн. Після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У підготовчому судовому засіданні, на підставі положень ст. 468 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_3 подано угоду про примирення у рамках даного кримінального провадження від 19 вересня 2019 року, укладену між ним та потерпілим ОСОБА_5 .

З вказаної угоди від 19.09.2019 вбачається, що її сторони обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000198 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації, яка ніким не оспорюється. ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 266,29 грн. в строк до 30.09.2019. Сторони угоди узгодили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі п.п.1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, розуміючи надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

ОСОБА_3 пояснив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 , який є стороною угоди про примирення, розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, запевняв суд, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зауважила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , висновок прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України встановлено, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як злочин середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення від 19 вересня 2019 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, ОСОБА_3 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000198, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченого під час досудового розслідування.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачений, і потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про примирення від 19 вересня 2019 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_3 25 червня 2019 року приблизно о 17 годині, перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_1 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, таємно, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону марки "Nokia - C8 - 01", вартістю 266,29 грн, який знаходився на полиці серванту житлової кімнати будинку. Після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Як наслідок, своїми протиправними діями, які полягають у крадіжці вчиненій повторно ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 266,29 грн., який зобов`язується відшкодувати до 30.09.2019.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями повторно вчинив крадіжку (таємне викрадення чужого майна), що укладена угода між ним та потерпілим відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. ст.50, 65 - 67 КК України.

Підстав передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню в підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки "Nokia -C8-01", який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_5 .

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 19 вересня 2019 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2019 за №0000198.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у два роки обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон марки "Nokia -C8-01" повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1