н/п 1-кс/766/9464/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участі секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на нерухоме майно, власником якого відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпоряджатися будь-яким чином цим нерухомим майном та використовувати його.

Здійснити розгляд клопотання про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без їх повідомлення та виклику.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що відділом СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005295 від 21.09.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 192, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудове розслідування розпочате за заявою голови правління ОСББ «Говардійський» ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно, незаконно заволодів квартирою АДРЕСА_2 , яка належала гр. ОСОБА_9 .

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була похована 25.10.2016.

11.11.2016 до приватного нотаріусу Херсонського міського округу ОСОБА_10 звернувся ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадкового майна від спадкодавця ОСОБА_9 , з якою він ніби-то проживав однією сім`єю останні п`ять років за адресою АДРЕСА_3 .

11.01.2017 до Херсонського міського суду звернувся ОСОБА_8 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік і дружина із гр. ОСОБА_9 та у якості доказів надав копії документів щодо підтвердження факту проживання останньої за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_3 .

19.04.2017 суддею Херсонського міського суду у справі № 766/2030/17 н/п 2-о/766/225/17 прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_8 та встановив факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з січня 2010 року по час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_3 .

06.07.2017 приватний нотаріус Херсонського міського округу ОСОБА_10 на підставі ст. 1264 Цивільного кодексу України, враховуючи рішення суду у справі № 766/2030/17 н/п 2-о/766/225/17 від 19.04.2017 внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видала свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_9 , а саме двохкімнатної квартири АДРЕСА_4 , є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.07.2017 ОСОБА_8 уклав договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири із громадянином Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

20.12.2018 постановою Херсонського Апеляційного суду рішення рішення судді Херсонського міського суду у справі № 766/2030/17 н/п 2-о/766/225/17 від 19.04.2017 скасовано.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 показала, що проживає за адресою АДРЕСА_5 , упродовж останніх 25 років та стільки ж була знайомою із ОСОБА_9 , яка проживала по сусідству, та зазначила, що остання самостійно у своїй квартира, заміжньою не була та дітей у неї не було, тому разом із сусідами надавали їй матеріальну допомогу. ОСОБА_8 не знає та вважає його шахраєм.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 показав, що проживає разом з батьком ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , та батько ніколи не проживав із жінкою на ім`я ОСОБА_15 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 показав, що проживає за адресою АДРЕСА_3 , де з 2006 року проживав спільно із співмешканкою ОСОБА_16 . Після її смерті в 2016 році вирішив прийняти в спадщину квартиру ОСОБА_17 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Для цього звернувся до юриста ОСОБА_18 , який самостійно зібрав необхідні документи, лише поставив декілька підписів та до суду не ходив. У представлених слідчим документах, підпис виконаний від його імені напевно не його та не ходив до суду на розгляд справи про визнання спільного проживання з ОСОБА_19 протягом 5 років. В подальшому квартиру отримав у спадщину та продав.

Тобто, у результаті цих дій, ОСОБА_8 06.07.2017 незаконно набув права власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка, згідно зі ст. 1277 Цивільного кодексу України, з урахуванням відсутності у померлої інших спадкоємців за законом, підлягала визнанню в судовому порядку відумерлою спадщиною та відходженню до комунальної власності територіальної громади міста Херсона в особі Херсонської міської ради.

01.06.2018 обєкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ., визнано речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Власники майна в судове засідання не викликалися з метою уникнення його відчуження.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що відділом СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005295 від 21.09.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 192, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудове розслідування розпочате за заявою голови правління ОСББ «Говардійський» ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно, незаконно заволодів квартирою АДРЕСА_2 , яка належала гр. ОСОБА_9

01.06.2018 об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ., визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0005295.

Таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має значення для кримінального провадження, у відповідності до ст. 98 КПК України містить ознаки речового доказу та визнане таким відповідною постановою, тому з метою його збереження слід накласти на нього арешт.
Вирішуючи питання про спосіб арешту майна суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме збереження речового доказу, слідчий суддя вважає, що достатнім буде накласти арешт на майно шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження, оскільки саме такий спосіб арешту майна є найменш обтяжливим та не призведе до порушень прав його власників, в тому числі, встановлених ч. 12 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, власниками якого відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджання нею та її відчуження

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонськоїобласті.

Слідчий суддяОСОБА_1