Справа № 204/5315/17
Провадження № 1-кп/204/427/19
У Х В А Л А

13 червня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0001651 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні № 0001619 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора: ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що дані кримінальні правопорушення він не вчиняв і бажає повідомити всю правду, як усе відбувалося насправді. В обґрунтування заяви вказав, що він постійно знаходився біля прийому макулатури та пляшок, який розташований на пр. Пушкіна в м. Дніпро. Співробітники поліції йому запропонували заробити грошові кошти та випити і закусити, за це потрібно викрасти в АТБ товар. Він зайшов до АТБ на вул. Робочій в м. Дніпро, але його старший охоронник вигнав з магазина і сказав йому, щоб він не йшов на поводу співробітників поліції, бо вони його обдурять. Після цього він, підійшов до машини, де перебували співробітники поліції і повідомив їх про те, що його старший охоронник магазину вигнав, тоді співробітники поліції повезли його у другий магазин, найменування якого він не пам`ятає. Співробітники поліції тривалий час телефонували до якогось начальника, а потім сказали йому, щоб він йшов і не боявся, що вони будуть поряд з ним. Ще сказали, що все буде добре, його не будуть чипати. Він повинен був взяти дорогу горілку, ковбасу, каву, всього на суму 500 грн. Він це зробив, після чого його повезли до райвідділку. Він став запитувати у поліції, де те, що вони йому обіцяли, на що вони стали казати, що все буде і щоб він не переживав. Фізичну силу співробітники поліції до нього не застосовували, але морально почали на нього давити на його психіку. Казали, щоб він не переживав, що йому дадуть рік-два і вони будуть його матеріально підтримувати та допомагати, що у нього потреб не буде. При цьому він казав співробітникам поліції, що у нього іспитовий строк терміном два роки, на що співробітники поліції сказали, що йому добавлять до цього строку 2-3 місяці і все. Казали, що будуть допомагати в СІЗО цигарками, чаєм, кавою та продуктами харчування. Він їм повірив. Він просить прокурорів, щоб вони зателефонували оперуповноваженому ОСОБА_6 , щоб той передав йому чай та цигарки, але ОСОБА_7 нічого не бажає знати і робити обіцяне, адже коли йому було потрібно він і в ранці і у вечері до нього під`їжджав, проходу йому не давав і казав, що усе буде добре. Коли його повезли до прокурора, вони самі без нього все рішили з прокурором. Прокурор запитав його, це моє, а слідча відповіла за нього «да», і більше нічого не було. ОСОБА_7 у присутності прокурора пообіцяв йому привести в СІЗО засоби гігієни, цигарки, чай та щось поїсти, але так нічого не привіз. Слідча не вела слідчі дії і не визивала його, там усе вирішили без нього. Також, він попрохав сокамерника, щоб той зателефонував оперуповноваженому ОСОБА_6 , для того, щоб він привіз йому полотенце, мило, станок, чай, цигарки, який пообіцяв це зробити, але по теперішній час нічого не привіз. Він не знає, хто у нього слідча, він її бачив лише один раз в прокуратурі, не знає її прізвище. Вважає, що він винуватий у тому, що пішов на поводу у оперуповноважених та поліції. В теперішній час його залякують і кажуть, що не дадуть йому спокійного життя. Зазначає, що крадіжка це не його, також наркотики теж не його. Він може самостійно заробити на хліб, на горілку, на пиво, на цигарки, тощо. Просить відбитися від органів влади, які його беруть переляком, погрозами, психічним тиском. Красногвардійський ОВД, який зараз перейшов у міськвідділок, почали йому казати «Ти ж сидів, допомагав нам, брав на себе кримінальну справу, ми тебе не ображали, ти брав траву зеленого кольору коноплю, ми ж тебе не ображали», на що він їм відповів, що у нього не той вік, щоб знову сидіти, на що вони йому казали, що йому багато не дадуть та просили їм допомогти. Опера просили взяти на себе патрони за ч. 2 ст. 263 КК України, суддя складе ч. 2 ст. 185 КК України, об`єднає все разом і багато не дадуть, все буде добре, вони будуть допомагати, на що він сказав, що у нього вже є ч. 2 ст. 185 КК України. Почали давити на психіку з погрозами про те, що не дадуть жити у місті, тощо. Після чого він сказав їм, що подумає і прийду до них, але не пішов. Вони приїхали до пам`ятника ОСОБА_8 і чекали коли він прийде до прийомки макулатури. Коли вони його дочекались, то стали казати, щоб він поїхав з ними, вони куплять випити та поїсти, на що тобі ця макулатура, будуть допомагати та все таке. Повезли його до горвідділку, дали йому патрони, вони ще були змазані в маслі. Вивезли його на якусь вулицю, знайшли понятих і швидко склали протокол. Після цього, дали йому на горілку та закуску і сказали, щоб він наступного дня прийшов до горвідділу. Потім вони поїхали, а він на трамваї поїхав до пам`ятника ОСОБА_8 . Наступного дня він поїхав до них, довго їх чекав, але не дочекався. Потім до нього вийшов чоловік на ім`я ОСОБА_9 , який представився старшим оперуповноваженим гровідділку і запропонував йому випити, на що він погодився. Він дав йому 50 грн. та сказав, що за вуглом магазин та кафе, де продають на розлив і закуска там теж є. Він випив, закусив, перекурив та пішов до горвідділку, підійшов до чергового та спитав чи можливо покликати ОСОБА_10 . Той пообіцяв його покликати, на що він сказав черговому, що почекає його на вулиці. Коли ОСОБА_9 вийшов до нього, то запитав, чи знайшов він магазин, на що він відповів, що він випив та закусив. ОСОБА_9 став його просити допомогти їм, і пообіцяв допомогти йому. Він спитав, у чому складається допомога, на що той сказав, щоб він взяв на себе справу за ніж та наркотики, і що він ображеним не буде. ОСОБА_9 йому сказав, що це потрібно зробити відразу. Він його запитав який шприц та ніж, що ніж це 263, а шприц це 309 КК, а він сказав, що суддя все складе в одну справу. Він погодився та взяв на себе ці справи, все це його горілка та «дурна голова». Зараз він перебуває в СІЗО, все обдумав, жалкує, що зв`язався з кримінальними справами, які йому не потрібні. Вважає, що слід кидати оперов та слідчих з їхніми кримінальними справами, нікого не слухати, а жити як проживають інші люди і зароблять, як усі люди. Наркотики, ножі, патрони, зброя це не його. Ві полюбляє випити та закусити. Він ніколи не ходив з ножами, зброєю та наркотиками. Просить суд, що йому допомоги в тому, що від нього відстали опера та слідчі, та не залякували його тим, що йому не буде життя в місті. 17.04.2019 року до нього в СІЗО приїзжав слідчий. Він його побачив вперше, до цього він його не знав, він представився, що він з міськвідділу ОСОБА_11 , а так би він і не знав, хто у нього слідчий. Він йому казав, що на нього багато начіпляли і він вже не знає яка у нього стаття. Слідчий йому сказав, що ч.2 ст. 263 та ч. 2 ст. 309 КК України і сказав, шо він прийшов з ним поспілкуватися, щоб він у суді не йшов у відмову. Пообіцяв, що йому купить цигарки, чай, кофе, тощо. Казав, що їм все одно суд повірить, а якщо він буде йти у відмову, тоді він дізнається, що з ним буде. На цьому їх розмова була закінчена. Він попрохав слідчого купити йому пачку цигарок, сирників та чай, слідчий пообіцяв це принести, проте до теперішнього часу і не приніс. Все що він зазначив є правда і він згоден пройти тест на детекторі брехні.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 заявив про вчинення працівниками поліції службових злочинів, та психологічного тиску на нього, що могло потягти за собою фальсифікацію матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор вважав можливим звернутися з відповідною заявою до ДБР, але зазначив, що частина злочинів була вчинена в інших районах, у зв`язку з чим зазначені злочини не підсудні Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта та матеріали кримінального провадження, вважає, що заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо незаконних методів слідства по відношенню до нього підлягають ретельній перевірці, шляхом відповідного розслідування, виходячи з наступного.

Так, Верховний Суд в своїй постанові від 06.11.2018 по справі № 567/513/16-к дійшов наступного висновку: виходячи із положень статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24.06.2010), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011). Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Таким чином, Верховний Суд наголосив, що суд повинен забезпечити проведення відповідної перевірки заяви особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, в установлений законом спосіб.

На цей час в Україні діє Державне бюро розслідувань - правоохоронний орган, до якого від прокуратури перейшли функції досудового розслідування злочинів вчинених, зокрема, працівниками правоохоронних органів.

За таких обставин Державне бюро розслідувань в особі його Територіального управління, розташованого у місті Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, повинно перевірити, шляхом розслідування, заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування до нього незаконних методів досудового розслідування працівниками ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, про результати такої перевірки повідомити суд та заявника.

Керуючись ч. ч. 6, 7 ст. 206, ст. ст. 214, 216, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Доручити Державному бюро розслідувань в особі його Територіального управління, розташованого у місті Полтаві, перевірити заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування до нього незаконних методів досудового розслідування працівниками ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, вжити заходів для проведення відповідної перевірки зазначених фактів та про результати такої перевірки повідомити суд та заявника ОСОБА_3 , для чого виконати вимоги ст. 214 КПК України.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1