права № 359/6106/19
Провадження №1-в/359/241/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення до терміну призначеного покарання,
в с т а н о в и в :
До суду надійшло зазначене клопотання, в якому засуджений просить суд зарахувати йому до строку відбуття покарання строк його перебування в СІЗО, на підставі ст.72 ч.5 КК України.

Учасники кримінального процесу в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому до початку розгляду справи прокурор подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до переконання розглянути клопотання в порядку ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали особової справи, в обсязі необхідному для розгляду, матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.03.2013 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 396 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.5 ст.27, ч.4 ст.187, ч.5 ст.27,п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України виправдано.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 02.07.2013 року вирок суду від 27.03.2013 року скасовано. ОСОБА_3 визнано винним за ч.5 ст.27, ч.4 ст.187 КК України і призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. У решті вирок суду щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахується з 28.08.2012 року.

Вирок суду від 27.03.2013 року набрав законної сили 02.07.2013 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 28.08.2012 року по 02.07.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно вищезазначеного вироку та ухвали засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Кінець строку відбування покарання засудженим за даним вироком, приведеного у відповідність до законодавства України згідно ухвали суду 23.10.2019 року.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, а саме - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При цьому, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 року про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 ЗУ "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

При цьому, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч.1 ст.3 КК України, п.7 ч.1 ст.3 КПК України).

У свою чергу, Європейським судом з прав людини зауважено, що статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ("Ніякого покарання без закону") закріплено важливу складову принципу верховенства права, яка допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед ухваленням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року, справа № 10249/03).

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі № 180/746/16-к, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

Відповідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 12 лютого 2008 року у справі «Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру», в якій Суд не встановив порушення ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті заборони зворотної дії закону. Як убачається з практики Суду, цей міжнародний судовий орган при визначенні автономного поняття «покарання», яке вживається у п. 1 ст. 7 Конвенції, розрізняє норми власне кримінально-правові, що стосуються визнання певного діяння злочином і встановлення відповідальності, та норми, які стосуються процесуальних питань чи питань виконання покарань, які можуть впливати на обсяг покарання, але вони не є такими, що визначають покарання саме по собі (п. 142 рішення).»

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Ухвалою суду Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19.11.2013 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Яготинського РВ ГУМВС України в Київській області та переведено засудженого ОСОБА_3 , з Бориспільської виправної колонії (№119) управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області до Київського слідчого ізолятора Державної пенітенціарної служби для його подальшого доставлення до Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області для проведення відповідних слідчих та процесуальних дій по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097, в тому числі одночасного допиту з підозрюваним ОСОБА_4 в порядку статті 224 КПК України.

З матеріалів особової справи вбачається, що 04.12.2013 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Київського слідчого ізолятора, для проведення відповідних слідчих та процесуальних дій по кримінальному провадженню.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.01.2014 року ОСОБА_3 переведено (етаповано) до ІТТ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області з метою забезпечення явки останнього до суду для допиту в якості свідка про кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки по особовій справі від 10.11.2014 року, виданої в.о. начальника БВК №119 ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_3 прибув до БВК №119 - 04.05.2014 року.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , який відбував покарання у Бориспільській ВК №119 був переведений до установи попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій, де вподальшому і утримувався з метою доставки для участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що засудженому ОСОБА_3 , згідно вимог ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання, необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме з 04.12.2013 року (з моменту прибуття в Київський слідчий ізолятор для проведення слідчих дій) по 04.05.2014 року (по день прибуття в колонію за минуванням необхідності участі у судовому розгляді кримінального провадження), з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (в редакції Закону від 18 травня 2017 року), відповідно до якого внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, а саме ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що 21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким скасовано норму про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року) зараховується до 20.06.2017 року включно, суд вважає, що в даному випадку клопотання засудженого в частині зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 27.02.2019 року по 12.06.2019 року не підлягає задоволення, оскільки його було переведено до Київського слідчого ізолятору 27.02.2019 року для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерозподіл судових витрат в порядку виконання вироку Апеляційного суду Київської області від 02.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.4 ст.187, п.п.6,12, ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.4 ст187 КК України, тобто на засудженого ОСОБА_3 не поширюється дія ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року.
Враховуючи зазначене, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до та після внесення змін згідно Закону №2046-VІІІ від 18.05.2017 року) та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання, призначеного за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.03.2013 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 02.07.2013 року, період його перебування в установі попереднього ув`язнення з 04.12.2013 року по 04.05.2014 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
У разі, якщо зарахований судом строк дорівнює, або перевищує фактично призначене засудженому покарання, ОСОБА_3 підлягає негайному звільненню від відбуття покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.03.2013 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 02.07.2013 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1