Справа № 625/299/19
Провадження № 1-кп/615/136/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000121 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.06.2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України направлено для розгляду по суті до Валківського районного суду Харківської області.

27.06.2019 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою обвинуваченого про отримання копії зазначених матеріалів.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Ухвалою судді від 02.07.2019 року кримінальне провадження призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 12.09.2019 року (з урахуванням часу перебування у щорічній відпустці), яке через неявку обвинуваченого і потерпілого неодноразово відкладалося.

Прокурор вказав, що орган досудового розслідування шукає потерпілого, місце проживання якого не відомо. Враховуючи, що обвинувачений жодного разу не з`явився в судове засідання, просить застосувати відносно нього привід. Вважає, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає, так як потерпілому направлено повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування за адресою місця реєстрації, чого на його думку достатньо, чи отримав він повідомлення невідомо.

Інші учасники судового провадження не з`явилися, причини суду не відомі.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, крім іншого, в обвинувальному акті має бути наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ч.1 ст.337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У своїй постанові від 24.11.2016 року (справа № 5-328 К/С-16) Верховний Суд України звернув увагу на те, що важливим є виклад в обвинувальному акті саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та реалізації права на захист.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, що міститься в даній постанові, наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Таке наведення фактичних обставин називається конкретністю обвинувачення.

Обвинувальний акт, що надійшов до суду, не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які, згідно положень ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В наданому до суду обвинувальному акті не зазначено місце вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, зокрема, не зазначено, в якому місці 12.08.2018 року відбулося інкриміноване викрадення велосипеду «Україна». До того ж, формулювання обвинувачення не містить відомостей щодо перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, ці відомості зазначені в обвинувальному акті, як обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України.

Такі недоліки обвинувального акту роблять висунете обвинувачення неконкретним, що порушує право обвинуваченого на захист, зокрема право бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (Стаття 6 § 3(а) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод), а суд позбавляють можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як вбачається із рішення Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права в Україні, по справі Абрамян проти Росії від 09.10.2008 року, справі Камасінскі проти Австрії, Матточіа проти Італії від 25.07.2000 року, відповідно до §3 ст.6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Надання повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правову кваліфікацію, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Крім того, обвинувальний акт згідно п.п.2,3 ч.2 ст.291 КПК України повинен містити анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, зокрема, місце проживання, що гарантує кожному у відповідності до ст.21 КПК України право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Ч.3 даної статті передбачає кожному право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав і обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із витребуваної судом ухвали Валківського районного суду Харківської області від 11.03.2019 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про примирення від 31.08.2018 року, укладеної під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні між потерпілим і підозрюваним на підставі п.4 ч.7 ст.474 КПК України, слідує, що не дивлячись на прийняті судом заходи, обвинувачений та потерпілий протягом з 27.09.2018 року по 11.03.2019 року в судове засідання не з`явилися, в зв`язку з чим досудове розслідування продовжено в загальному порядку у відповідності до ч.7 ст.474 КПК України.

Разом з тим, як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, ніякі слідчі дії, в тому числі щодо встановлення місця проживання обвинуваченого та потерпілого, не здійснювались.

Відповідно до ч.7 ст.290 КПК України про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Потерпілий зобов`язаний письмово підтвердити прокурору факт надання йому доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч.9 ст.290 КПК України).

При цьому, згідно ч.10 ст.290 КПК України потерпілому надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких йому надано доступ.

Ч.12 ст.290 КПК України передбачає, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Прокурором такі вимоги закону не виконано зовсім, що порушує права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України.

Дане порушення та невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального законодавства не можливо виправити під час підготовчого засідання, так само, як і не можливо продовжувати судовий розгляд.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту, який підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 370-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000121 від 13.08.2018 року, відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1