справа № 462/4278/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, раніше не судимого, приватного підприємця, з вищою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 20 березня 2014 року, згідно до якого органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України, а саме в тому, що перебуваючи на посаді начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації м. Львова відповідно до Розпорядження №99-К від 18.10.2011, будучи службовою особою, уповноваженою виконувати адміністративно-господарські функції щодо здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по поточному ремонту покрівлі будинку №280 по вул. Городоцькій у м. Львові у відповідності до розподілених бюджетних коштів на житлово-комунальне господарство Залізничного району м. Львова у 2011 році, всупереч п.п.1.1. 3.6. 3.7. посадової інструкції, затвердженої головою Залізничної районної адміністрації м. Львова від 18.10.2011, достовірно знаючи те, що в акті приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за листопад 2011 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 за листопад 2011 року, містяться недостовірні дані щодо використаних будівельних матеріалів, а саме, завищено обсяг закладених під час поточного ремонту покрівлі будівельних матеріалів та вартість самих робіт, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби підписав такі документи, тобто вчинив службове підроблення офіційних документів, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 року №554.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК України, вчинення службовою особою службового підроблення, а саме видача завідомо неправдивих офіційних документів.

Відповідно ст. 129 Конституції України, норм КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового розгляду з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємнозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави , яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу У111 Конституції України.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Суд вважає, що обставини, викладені органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні щодо звинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, не підтверджуються доказами та документами, дослідженими під час судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що з 18.10.2011р. він перебував на посаді начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації до 04.01.2012р., при цьому маючи вищу економічну освіту, в сфері будівництва та ремонтів не працював, досвіду та навиків в сфері будівництва не мав. З посадовою інструкцією був ознайомлений. Поточний ремонт покрівлі по вул. Городоцькій, 280 розпочався в травні 2011р. і на момент його призначення на посаду, був завершений, а тому він фізично не міг здійснювати нагляд за виконанням ремонтних робіт, крім того не мав кваліфікаційний сертифікат, як того вимагає Закон України Про архітектурну діяльність . Мешканці претензій не мали, роботи були виконані, він виходив на місце та засвідчив в акті, що дійсно роботи були виконані. При огляді робіт користувався калькулятором. Роботи перевіряв візуально. З ним були працівники ЛКП, робітники відділу. Він оглядав горище, воно темне. Якщо б він бачив, що дах тече, дах шатається, почувши скарги від мешканців він не ставив би свій підпис на акті . він проводив спілкування з мешканцями, в нього був приймальний день. Але з будинку по АДРЕСА_2 ніхто не приходив зі скаргами. Він як службова особа, не був наділений повноваженнями, щодо здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по поточному ремонту. Технічний нагляд за такими роботами Залізничною районною адміністрацією взагалі не здійснювався . Крім того, вважає, що твердження органів досудового розслідування про те, що він достовірно знав , що в акті приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011 р. містяться недостовірні дані , а саме завищено обсяг закладених під час поточного ремонту покрівлі будівельних матеріалів та вартість самих робіт є абсурдним, оскільки на час його призначення усі роботи були виконані, а будівельні матеріали використані. Будь яких претензій протягом 6 місяців щодо обсягу виконаних робіт та їх якості не виникало до нього з боку керівництва Залізничної районної адміністрації . Крім того, він не складав акт виконаних робіт, даний акт він не видавав, зазначений акт і довідка, після його візи було передано заступнику голови Залізничної районної адміністрації для подальшої перевірки та підпису, даний документ після його візування не мав юридичної сили та ним не передавалися до оплати. Вищезгадані акт та довідка були підписані заступником голови ЗРА ОСОБА_5 , але без підпису замовника, тобто представника ЗРА, акт не приймався б до виконання, не проводився б розрахунок і акт та довідка не являлися б офіційними документами. В його діях відсутній умисел на вчинення службового підроблення, а саме на видачу завідомо неправдивих офіційних документів. Вважає відсутнім в його діях складу злочину , передбаченого ч.1 ст.366 КК України, просив його виправдати .
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у 2011 році під час виконання робіт по поточному ремонту покрівлі будинку №280 по вул. Городоцькій у м. Львові він перебував на посаді заступника голови Залізничної районної адміністрації м. Львова. На посаді начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації м.Львова у той час перебував ОСОБА_4 , до обов`язків начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради належить здійснювати контроль за проведенням ремонтних робіт на тому чи іншому об`єкті та перевіряти обсяги та якість виконаних робіт. ОСОБА_4 ставив свій підпис і тільки після нього він ставив свій підпис на актах приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в . Він характеризує ОСОБА_4 як працьовиту, відповідальну особу.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 пояснив, що він за фахом архітектор, під час проведення 7.10.2013 року судової будівельно-технічної експертизи оглядав два об`єкта будинки по вул..Городоцькій у м.Львові, а саме шатрові покрівлі . Ним були замірені всі натурні обміри звичайною сталевою рулеткою, будь-які специфічні засоби не застосовувались, заміри здійснювались з горища. Не весь об`єкт горища був достатньо освітлений. Фотозйомка не завжди здійснювалась за допомогою спалаху . На деякі питання стосовно невиконання ремонтних робіт відповідь надавалась на підставі візуального огляду, не потребувало спеціальних знань, тому рулетка не використовувалась для замірів.
Заслухавши обвинуваченого, свідка, експерта , дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, що були надані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину передбаченого ст. 366 ч. 1КК України, з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених ст. 91 КПК України покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків передбачених цією статтею.

Відповідальність за ч.1 ст. 366 КК України настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Обов`язковою умовою наявність складу злочину за ст.366 КК України є умисел службової особи на підроблення офіційного документу шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Відповідно до ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала його настання.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується за ст. 366 ч.1 КК України, стверджується, що він вчинив службове підроблення , а саме діючи умисно, використовуючи своє службове становищездійснив видачу завідомо неправдивих офіційних документів, достовірно знаючи те, що в акті приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за листопад 2011 року та в довідці про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 за листопад 2011 року, містяться недостовірні дані щодо використаних будівельних матеріалів, а саме, завищено обсяг закладених під час поточного ремонту покрівлі будівельних матеріалів та вартість самих робіт.
Диспозицією статті 85 КПК передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Сторона обвинувачення, висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , послалась на акт приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за листопад 2011 року та на довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 за листопад 2011 рокуяк на доказ його дій, оскільки містять підпис ОСОБА_4 після слів «Узгоджено».

Суд вважає, що акт приймання виконаних робіт та довідка про їх вартість не можуть бути визнані судом належним доказом вини ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому злочину та не свідчать про спрямованість його умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України . Зазначені документи,які визнані стороною обвинувачення як офіційними, були підписані іншими особами на підставі двостороннього договору, а саме посадовою особою районної адміністрації та виконавцем робіт, та крім того, вони підтверджують початок ремонтних робіт саме 4.05.2011 року, тобто в той час, коли ОСОБА_4 ще не перебував на посаді начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації. ОСОБА_4 не підписував такі документи, а лише ставив свій підпис після слів «Узгоджено» 9.12.2011 року.
Відповідно до п.п.1.1. 3.6. 3.7. посадової інструкції начальника відділу житлового господарства, затвердженої головою Залізничної районної адміністрації м. Львова від 18.10.2011 р., технічний нагляд за виконанням робіт в обов`язки начальника відділу житлового господарства не входить. Також суду не надано доказів причетності ОСОБА_4 до розрахунку витрат на такі роботи. Тому не можна вважати наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК.
Надані обвинуваченням докази стосуються лише оцінки вартості понесених витрат, однак доказів того, що ОСОБА_4 достовірно знав про завищений розмір понесених витрат і підписав (узгодив) указані документи умисно, діючи з прямим умислом, суду не надано. Отже, обвинувачення ґрунтується на припущеннях, що суперечить ст.370 та ч.3 ст.373 КПК.
Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення. При цьому сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи поза розумним сумнівом як у вчиненні кримінального проступку, так і у вчиненні злочину.

Обов`язок щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачених ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України» Про ратифікацію Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» ( № 475/97-ВР). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про практику Суду як джерело права». Так , у справі «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain» від 06.12.1988 року( п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь- який сумнів має тлумачитися на користь підсудного ( «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain,judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, р.33, 77).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 необхідно визнати невинуватим та виправдати.

У зв`язку з винесенням судом виправдувального вироку не підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України процесуальні витрати.

Керуючись ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. ч.1 ст. 366 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати в сумі 589,00 грн. компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1