Справа № 536/1387/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000137, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури з обвинувальним актом, щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ванадзор, Вірменія, з середньою освітою, без громадянства, не одруженого, не працюючого, з базовою середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,-
ВСТАНОВИВ:

23.08.2007 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в гостях у ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_1 познайомився з ОСОБА_7 .. Помітивши у останнього мобільний телефон «Нокіа 6280», у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи відкрито, з корисливих спонукань, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в насильницькому вириванні мобільного телефону з рук ОСОБА_7 , ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном «Нокіа 6280».
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1500 грн.
Крім, цього 27.08.2007 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в гостях у гр. ОСОБА_6 яка проживає в АДРЕСА_1 де проживає також гр. ОСОБА_8 .. Помітивши у останнього мобільний телефон «Самсунг с-170», у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи відкрито, з корисливих спонукань ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном «Самсунг с-170» гр. ОСОБА_8 , вихвативши його з рук.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 389 гривень.
28 вересня 2019 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.186 КК України, сторонами погоджено покарання у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі, та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним та просить суд затвердити угоду.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження даної угоди.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Суд, заслухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого та обвинуваченого, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Згідно ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості

Згідно ч.2, 5, ст.469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може бути за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, та може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, 6 ст. 474 КПК України та укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 373, 468-470, 472-476 КПК України, ст.75, ч.2 ст.186 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000137.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1