н/п 1-кп/490/951/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
27 серпня 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
під час проведення судового засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0002306, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.4 ст.152 КК України.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 27 серпня 2019 року.
Як випливає зі змісту ст. 331 КПК України, до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор при вирішенні вказаного питання подав письмове клопотання в якому просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого та в обґрунтування своєї позиції послався на те, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим існують ризики, зокрема впливу на неповнолітню потерпілу. Представник потерпілої підтримала води прокурора.
Обвинувачений та його захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечували. Крім того, обвинувачений заявив клопотання з врахуванням строків тримання під вартою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 000 грн.
Захисник також заявив клопотання щодо застосування застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі, що передбачений КПК України для даної категорії злочинів. Звертав увагу суду, що сторона обвинувачення фактично не надала жодних доказів винуватості ОСОБА_7 .
Вислухавши думки учасників процесу щодо вказаного питання, вивчивши надані сторонами документи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що судове провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 27 серпня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_7 , не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме - ризику втечі та переховування від суду з огляду на суворість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання винним; ризику незаконного впливу на малолітню потерпілу та свідка ОСОБА_9 , яка є сестрою потерпілої, та які ще не допитані судом; ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, доходить до висновку про доцільність продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 25 жовтня 2019 року.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на малолітню потерпілу, вчинення інших кримінальних правопорушень, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , судом на теперішній час не встановлено.
Щодо клопотання сторони захисту стосовно визначення ОСОБА_7 розміру застави, то суд відзначає наступне. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України в редакції від 01.06.2010 року, а саме згвалтування малолітньої, що полягало у статевих відносинах із використанням її безпораднього стану. Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Суд відзначає, що використання безпорадного стану є видом сексуального насильства, так як здійснюється без добровільної згоди потерпілої особи. А тому, враховуючи обставини інкримінованого злочину (з дотриманням презумції невинуватості обвинуваченого), який полягає у застосуванні сексуального насильства, вік потерпілої особи, недостатній рівень соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність у нього постійного джерела доходів та власної сім`ї, стадію судового розгляду суд не вбачає підстав для визначення застави у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з цим у задоволенні клопотань ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про застосування застави слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком до 24.00 години 25 жовтня 2019 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про застосування застави - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з моменту її винесення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3