Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2410/18
Провадження № 1-кп/280/139/19
ВИРОК
Іменем України

03 грудня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , розглянувши у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000493 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Радомишль Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, осіб на утриманні не має, депутатом та інвалідом не є, судимий: 31.08.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 296 КК України,
встановив:
ОСОБА_9 , будучи раніше судимим 31.08.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, в порядку ст. 75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, під час випробувального терміну на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні злочини при наступних обставинах.

07 вересня 2018 року близько 23 години по АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 під час суперечки з співмешканкою ОСОБА_6 вирішив спричинити останній тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 перебуваючи в подвір`ї господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , умисно наніс їй удари руками по голові, тулубу та кінцівках, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на правій нижній кінцівці та одного синця в проекції лівого кульшового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому 08 вересня 2018 року близько 01 години 45 хвилин, перебуваючи в подвір`ї господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , після того як місце події по попередньому зверненню покинули поліцейські, вирішив завдати побоїв брату потерпілої ОСОБА_6 . ОСОБА_7 .

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, направлений на умисне завдання побоїв ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , перебуваючи в подвір`ї господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , наказав ОСОБА_7 сісти на лавку біля вхідних дверей до будинку і не чинити опору, а сам, стоячи навпроти нього, умисно наніс ОСОБА_7 численні удари долонями рук по голові, від чого у ОСОБА_7 не виникло тілесних ушкоджень, але йому було завдано фізичного болю і виникла кровотеча з носа, що характеризувалася стражданнями, спричиненими фізичним впливом на його тіло. У подальшому близько 02 години 08.09.2018, коли до подвір`я прийшли потерпіла ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_7 ОСОБА_11 , мама ОСОБА_9 ОСОБА_12 , ОСОБА_9 у їх присутності наніс ще два удари по голові ОСОБА_7 , від чого у того не виникло тілесних ушкоджень, але йому було завдано фізичного болю і продовжилася кровотеча з носа, що характеризувалася стражданнями, спричиненими фізичним впливом на його тіло.

Продовжуючи свої злочинні дії 20 вересня 2018 року близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше судима за хуліганство, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по пров. Базарний, 10 в м. Радомишль Житомирської області, де, проявляючи явну демонстративну зневагу до установлених та загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки, моральності і добропристойності, грубо порушуючи громадський порядоку з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи протиправну вседозволеність, діючи умисно та супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, які виразилися в тому, що він заштовхав власника кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 всередину приміщення кафе та закрив двері зсередини, припинивши роботу вказаного кафе на одну годину, під час чого, перебуваючи в закритому приміщенні кафе з потерпілою ОСОБА_6 , принижував та погрожував останній, знущаючись, таким чином, над потерпілою ОСОБА_6 . Після прибуття до приміщення кафе брата потерпілої ОСОБА_7 та поліцейських, на їх прохання припинити свої дії та відчинити двері ОСОБА_9 не реагував та продовжував свої злочинні дії протягом однієї години, з особливою зухвалістю знущаючись над потерпілою та припиняючи роботу закладу до часу відкриття дверей та його затримання поліцейськими.

Суд розглядає кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у пред`явленних обвинуваченнях за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126, ч.3 ст.296 КК України не визнав, показав, що знає потерпілого з червня 2018 року, а потерпілу кілька років, проживали разом з нею з середини червня, 07 вересня ходили на святкування Дня народження ОСОБА_13 до суші-бару в м. Радомишль, там вживали спиртне, переодягнулися та поїхали в кафе, було темно, визвали таксі з бару, щоб їхати додому, обвинувачений пояснив, що заснув у таксі, потім посиділи на лавці перед будинком, щоб подихати свіжим повітрям, йому постійно телефонували друзі та знайомі, щоб йти на дискотеку, потерпіла відмовилася та не дозволяла йому йти, розмовляли на підвищених тонах, можливо це було викликано його поганим самопочуттям, йому невідомо чому потерпіла взяла в руки сокиру, можливо їй не сподобалося, що він збирався йти на дискотеку, звідки у неї з`явилися на тілі синці йому невідомо, він її не бив, потерпіла вдарила сокирою по дереву, обвинувачений злякався та зачинив двері, розбилося скло. Обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що 07.09 у будинку був потерпілий разом з дружиною та дитиною, він не наносив ОСОБА_14 тілесні ушкодження, обвинувачений не знає звідки у ОСОБА_14 з`явилася кров. Обвинувачений пояснив, що він прийшов в кафе 19.09 до потерпілої, щоб вона повернула його речі, 20.09 в кафе приїхала поліція, він 20.09 прийшов в кафе, замовив каву, розмовляли на вулиці, пили каву, щоб ніхто не заважав, обвинувачений викликав таксі зі своїм замовленням горілкою та цигарками, його передали через вікно, разом з потерпілою зайшли всередину кафе, спілкувалися за обопільною згодою, розмова була спокійна кафе було зачинене, ОСОБА_14 викликав поліцію, ОСОБА_14 намагався відчинити вікно, обвинувачений закривав вікно, двері відчинила потерпіла, злякалася приїзду поліцейських, на обвинуваченого надягли кайданки, чим останній був незадоволений. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнав.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що зустрічалася з ОСОБА_15 , близько двох місяців проживали однією сім`єю, він психічно неврівноважений, вирішила розірвати з ним стосунки, написала його SMS-повідомлення, він прийшов з другом, душив її, був в стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла показала, що обвинувачений наносив удари в голову, тримав у цей час за волосся, це все тривало близько години, наніс загалом близько 20 ударів, кафе не працювало близько години, того дня вона сама працювала в кафе, ОСОБА_15 зачинив двері на замок, розповідав як він буде всіх бити її, її дитину. Потерпіла показала, що багато людей та працівники поліції намагалися його заспокоїти, вона відчинила двері, коли обвинувачений відволікся. Матір обвинуваченого ОСОБА_16 та потерпіла були свідками того, як ОСОБА_15 побив ї брата, це було хвилин 10, у брата текла кров з носа, обвинувачений приходив до неї на АДРЕСА_2 , обвинуваченому зателефонував друг. 11.09.2018 потерпілу оглянув невропатолог, був струс головного мозку, лікувалася амбулаторно з 11.09.2018 по 19.09.2018 в Радомишльській ЦРЛ,вважає, що обвинуваченому необхідно призначити максимально суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, він із дружиною - свідком ОСОБА_11 приїхали до ОСОБА_17 , обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння привезли додому, спочатку він був у дворі, намагався зайти до кімнати,потерпілий його попросив не заходити, він пішов на двір,там перебувала ОСОБА_17 . Потерпілий та його дружина пішли спати через 20 хвилин, потерпілого розбудила дружина та повідомила, що ОСОБА_15 б`є ОСОБА_17 , потерпілий почав шукати мобільний телефон, щоб викликати поліцію,потім почув, як зачинились двері, хтось пішов по коридору, потім звук розбитого скла. Потерпілий зі свідком вибігли з кімнати, потерпілий впустив ОСОБА_17 в дім, а свідок вивела ОСОБА_15 з будинку та зачинила двері. Почали прибирати скло, ОСОБА_17 була в істеричному стані, свідок перелякана. Потерпілий пішов обійти будинок та подивитись, що робив обвинувачений, він сказав потерпілому, якщо він підійде, він його вб`є, обвинувачений перейшов на другу сторону будинку з шампуром у руках, став погрожувати йому та його дружині, шампур приставив до живота дружини і сказав щоб вона пішла до дитини,оскільки потерпілий фізично слабший обвинуваченого, не міг нічого зробити, повернувся у будинок, викликав поліцію. Коли приїхала поліція, заяв вони не писали. ОСОБА_17 приїхала, стала кричати, щоб написали заяву, так як ОСОБА_15 її б`є. Дружина потерпілого зателефонувала матері обвинуваченого ОСОБА_16 , вона сказала, щоб ОСОБА_17 її забрала. Обвинувачений сказав потерпілому сісти на лавку, закрити рота, казав, що потерпілий клоун, почав його бити по обличчю, обвинувачений наносив йому удари в ліву сторону голови, у нього з носа йшла кров, кров була й у вухах, тривало близько 15 хвилин, ніхто не втручався, обвинувачений його принижував, все це бачила дружина потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_16 заспокоїти обвинуваченого не змогла. Потерпілий пояснив, що йому побили в м.Радомишль машину з метою залякування, 11.09.2018 звертався в поліцію, написав заяву з приводу побиття його автомобіля обвинуваченим. Також потерпілий показав, що йому зателефонувала ОСОБА_17 , він приїхав до кафе «Кава у Лори», воно було закрито, потерпілий викликав поліцію, на його прохання та прохання поліції відчинити двері, ОСОБА_15 не реагував, потерпілий намагався відчинити вікно, в цей момент потерпіла вибігла із приміщення. Вважає, що обвинуваченому необхідно призначити максимально суворе покарання.

Також винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 296 КК України, доведена оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні наступними матеріалами кримінального провадження:

- висновком експерта №3085 від 13.11.2018, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено три синці на правій нижній кінцівці та один в проекції лівого кульшового суглобу, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, від ударів такими по нижнім кінцівками, не менш трьох по правій кінцівці, одного - по лівій, за умови вертикального або близького до нього положення тіла потерпілої, на час заподіяння їй тілесних ушкоджень, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2018 та ілюстративною таблицею до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 показує як саме та куди наносив їй удари руками, ногами ОСОБА_9 , а також як саме хватав її за волосся та наносив удари по голові, як та де вона впала після його ударів, а також місця, де ОСОБА_9 взяв металевий шампур, а вона - сокиру;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2018 та ілюстративною таблицею до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 показав де він палив після того як ОСОБА_6 розбила скло в тильних дверях і побігла по матір, звідки до нього прийшов ОСОБА_9 з металевим шампуром в руках, показав куди й як приставляв шампур ОСОБА_9 його дружині, куди ОСОБА_9 викинув шампур після приїзду поліції, куди його посадив ОСОБА_9 і куди наносив удари після від`їзду поліції, як саме та куди наносив потерпілому удари ОСОБА_9 долонями рук, у тому числі, від чого у нього пішла кров з носа, де він сидів на порозі, коли у нього була кровотеча;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2018 та ілюстративною таблицею до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 показує на кав`ярню «Кава у Лори», де її 20.09.2018 закрив ОСОБА_9 , на замочну шпарину, в яку ОСОБА_9 з середині вставив ключі, а також через які двері в двір подвір`я поряд з кав`ярнею ОСОБА_18 підійшов до вікна через яке подав всередині горілку, місце, де вона сиділа у кав`ярні,, та місце, де сидів ОСОБА_9 ;

- висновком експерта №3430 від 13.12.2018, відповідно до якого при судово-медичному обстеженні 12.09.2018 ОСОБА_6 у неї було виявлено три синці на правій нижній кінцівці (по передній та внутрішньо-боковій поверхні стегна, колінного суглобу, задньої поверхні гомілки) та один в проекції лівого кульшового суглобу, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, від ударів такими по нижніх кінцівкам, не менш трьох по правій кінцівці, одного - по лівій, за умови вертикального або близького до нього положення тіла потерпілої, на час заподіяння їй тілесних ушкоджень, могли виникнути від ударів ногою у взутті, 08.09.2018 та відносяться до легких тілесних ушкоджень. При судово-медичному обстеженні ОСОБА_6 12.09.2018 будь-яких тілесних ушкоджень на волосистій частині голови та обличчі виявлено не було. На час звернення ОСОБА_6 в приймальне відділення Радомишльської ЦРЛ 11.09.2018 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на волосистій частині голови та обличчі виявлено не було. Враховуючи дані заподіяння ОСОБА_19 тілесні ушкодження, вказані нею, лікарем приймального відділення був встановлений діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку» на підставі скарг хворої, але в неврологічному статусі будь-яких даних щодо змін з боку центральної нервової системи, які б були характерні для струсу головного мозку, в медичній карті амбулаторного хворого не зазначено і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» та протоколу надання медичної допомоги хворим із струсом головного мозку, затвердженого наказом МОЗ України від 25.04.2006, встановлений клінічний діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку» за ступенем тяжкості не оцінюються. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 на обох нижніх кінцівках виключають можливість їх утворення при падінні на поверхні. Враховуючи відсутність будь-яких тілесних ушкоджень на волосистій частині голови, обличчі та шиї у ОСОБА_6 та дані протоколу проведеного слідчого експерименту за її участю, можна вважати, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження на обох нижніх кінцівках могли виникнути за обставин, вказаних нею при проведенні слідчого експерименту.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126, ч.3 ст.296 КК України також підтверджується й показаннями свідків, які є послідовними, узгодженими та такими, що приймаються судом як належні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що обвинувачений є його другом, а потерпіла кумою, йому зателефонував ОСОБА_15 й попросив привезти пляшку горілки, щось запити та чіпси, сказав привезти в кафе «До Лори», приміщення кафе було закрите, ОСОБА_15 відчинив вікно, свідок йому передав все, обвинувачений розрахувався з ним, свідок поїхав та більше не повертався, нічого не запитував, біля кафе нікого не бачив, згодом все-таки повернувся, побачив як поліція намагалася відкрити двері, не змогли, свідок не бачив як виходили потерпіла та обвинувачений, у подальшому ОСОБА_15 заарештували. Свідок також показав, що купив у приміщенні каву і там її випив, коли це було не пам`ятає, зробив це, оскільки його попросив обвинувачений, там було ще два відвідувачі, не чув криків потерпілої з кафе про допомогу, ні погроз.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 06.09.2018 вона та її чоловік-потерпілий ОСОБА_7 приїхали до потерпілої ОСОБА_17 , яка є його рідною сестрою. Потерпілий пішов в гості до друга, а свідок з потерпілою залишились вдома. ОСОБА_17 переймалась, що не могла дозвонитись обвинуваченому,який нібито був на рибалці,а їй повідомили, що він грає у автомати. Повернувся додому ОСОБА_14 , вони пішли спати. Свідок прокинулась, вийшла з кімнати та побачила, що привезли ОСОБА_15 , повернулась у кімнату,близько першої години ночі почула якийсь гуркіт, було таке відчуття, що хтось вибиває двері, свідок перелякалась із кімнати не вийшла. Зайшла ОСОБА_17 і попросила гроші на таксі, розповіла, що ОСОБА_15 наївся стероїдів, сказав, що якщо з ним щось станеться, винна в цьому буде вона. Зранку свідок бачила, як ОСОБА_17 та обвинувачений п`ють каву,свідок познайомилась з обвинуваченим, потерпіла та обвинувачений пішли на день народження до друзів. Ввечері свідок почула якісь звуки, вийшла з кімнати і побачила, як ОСОБА_15 п`яного заводили у будинок, потім лягли спати, коли свідок вночі вийшла до вбиральні то побачила, як ОСОБА_15 тримав ОСОБА_17 за волосся і бив її по обличчю, наносив удари у затилок, близько 5-6 ударів,початок конфлікту вона не бачила. Свідок сказала про це ОСОБА_14 , він попросив пошукати його телефон, телефон не знайшли,потім почули як б`ється скло та побачили, за дверима стоїть ОСОБА_17 з сокирою, двері розбиті, ОСОБА_15 тримає шампур,свідок вивела ОСОБА_15 з будинку, зачинила двері, ОСОБА_17 вибігла з будинку, потерпілий ОСОБА_14 вийшли з обвинуваченим поговорити на вулиці. Обвинувачений погрожував його вбити, намагався тикати шампуром у живіт, погрожував свідку, вона викликала поліцію, ОСОБА_17 зникла, їй зателефонували, вона приїхала, приїхали два наряди поліції, ОСОБА_17 відмовилась писати заяву. ОСОБА_14 довго не було, свідок вийшла на вулицю та побачила як обвинувачений наносить удари йому по щоках, по обличчю, порвав на ньому футболку, у нього з носа пішла кров, ОСОБА_14 сидів на лавці, наніс обвинувачений потерпілому близько 10 ударів, обвинувачений на адресу ОСОБА_14 висловлювався принизливо. Мати ОСОБА_15 - ОСОБА_16 намагалась заспокоїти обвинуваченого, але у неї не вийшло, це події,які відбувались 6-7 вересня 2018 року. Свідок бачила, що у ОСОБА_17 був розбитий ніс, вона казала, що дуже болить голова, були великі гематоми на ногах. Про події, які відбувались 20 вересня в кафе «У Лори» свідок дізналась від потерпілого ОСОБА_14 , він знімав відео на телефон, коли обвинувачений закрився у кафе. Свідок пояснила, що потерпілий ОСОБА_14 не звертався за медичною допомогою, зверталась потерпіла ОСОБА_17 . Свідок пояснила, що хтось в ОСОБА_21 побив їх авто, після цих подій.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що є начальником сектору Радомишльського ВП, 20.09.2018 він перебував на чергуванні, отримав повідомлення про те, що утримують у приміщенні ОСОБА_17 , ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_15 утримує його сестру ОСОБА_17 у приміщенні кафе, одразу приїхали з напарником ОСОБА_23 , то була кав`ярня, двері були замкнуті, там був ОСОБА_14 , дзвонили на телефон ОСОБА_17 , ніхто не брав слухавку, стукали постійно у вікна та двері, вимагали відчинити двері, ОСОБА_15 відмовився відчиняти двері, викликали підмогу, ОСОБА_17 вдалося відчинити двері, вийшла жінка, там є житловий будинок, жінка допомагала йому пройти у приміщення, там був ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , на столі стояла пляшка горілки і чіпси, коли затримали ОСОБА_15 , то він розмовляв суцільно лайкою, висловлював погрози на адресу свідка, членів його родини, а також інших працівників поліції, ОСОБА_17 плакала й нічого не могла пояснити, були люди навколо, деякі з них зупинялися й дивилися, інші висловлювали обурення, що не можуть попити кави, з приміщення було чути, що ОСОБА_15 примушував ОСОБА_17 пити горілку, свідок вважає, що ОСОБА_15 був п`яний, всередині кафе обстановка не була порушена, битого посуду та безладу не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що більше п`яти років є працівником поліції, особисто знає обвинуваченого, останній характеризується як схильний до вчинення протиправних дій, 20.09.2018 обвинувачений протиправно порушив роботу закладу «Кава у Лори», закрився у приміщенні та не випускав власницю - потерпілу ОСОБА_17 , близько 11:00 надійшов дзвінок від потерпілої про те, що біля кафе знаходиться обвинувачений, свідок підійшов і побачив обвинуваченого, який перебував біля кафе, поряд також знаходився транспортний засіб працівників поліції, повідомили, що в кафе закрився обвинувачений, не випускає потерпілу, свідок підійшов до вікна й побачив, що воно було зачинене, до свідка підійшов потерпілий ОСОБА_14 й повідомив, що останньому телефонувала ОСОБА_25 , й сказала, що обвинувачений закрив кафе, її не випускає, вона боїться, що обвинувачений вчинить з нею якісь протиправні дії, зателефонували до працівниці, яка працює у кафе, але остання повідомила, що не має ключів, через деякий час до вікна підійшов обвинувачений, коли вони спробували відчинити вікно металевим гаком, обвинувачений намагався завадити, закриваючи його зсередини, на зауваження не реагував, потерпіла кричала про допомогу, потім потерпіла вибігла через двері та заховалася у натовпі, свідок побіг до входу, у дверях вже стояв обвинувачений й запитав навіщо вони прийшли, свідок з колегами супроводжували його до транспортного засобу, від обвинуваченого було чути запах алкоголю, обвинувачений чинив опір, тому застосували кайданки, обвинувачений погрожував, висловлювався нецензурною лайкою, біля кафе було близько 10-15 осіб, деякі прийшли на каву, інші просто спостерігали, подія тривала близько однієї години. Свідок також повідомив, що коли вони зайшли до приміщення кафе, то стільці були не на своєму місці, пошкодженого майна свідок не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що працює близько 10 років в органах поліції, обвинувачений йому знайомий як такий, що схильний до вчинення протиправних дій, того дня в кінці вересня 2018 року виконував свої обов`язки, зателефонував начальник превенцій та повідомили, що у кафе незаконного утримують власницю, коли приїхали на місце, там були вже колеги, намагалися встановити контакт з обвинуваченим, він ніяк не реагував, потерпілий ОСОБА_14 відчиняв вікно, у цей час вибігла потерпіла, вся заплакана, обвинуваченого вивели силоміць із кафе, одягли кайданки, доставили до відділення поліції. Свідок показав, що кафе знаходиться в центрі міста, це є громадським місцем на думку свідка, були закриті вікна та двері, по черзі намагалися відчинити двері, взяли ключі у власниці приміщення, яка здає його в оренду, але жоден з ключів не підходив, коли відчиняли вікно металевим стержнем, потерпіла відчинила двері й вибігла, вона була у схвильованому стані, заплакана, такий стан потерпілої був викликаний діями обвинуваченого, свідок та ОСОБА_27 вивели обвинуваченого з кафе, хтось сказав, що у обвинуваченого при собі є ніж, обвинувачений був з голим торсом, запах алкоголю не чув, обвинувачений був збудженим, обстановка в кафе була порушена, свідок не пам`ятає чи було щось на столі, стілець лежав на підлозі, обвинувачений стояв на відстані двох метрів від вхідних дверей, перший зайшов ОСОБА_27 , спочатку обвинувачений почав чинити опір, потім заспокоївся, знову чинив опір, коли його почали заводити до службового автомобіля, одягнули кайданки, вся подія тривала близько 50 хвилин, ще 10 хвилин зайняло поки всі розійшлися.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що є старшим дільничним у вересні 2018 року зателефонував начальник відділу превенції й повідомив, що був виклик на 102 про те, що в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » утримують особу й необхідна допомога, приїхали на підмогу, там уже були колеги, вони спілкувалися з обвинуваченим через вікно, кафе знаходиться у центрі міста, з обвинуваченим спілкувалися й вимагали відкрити двері, свідок стояв біля дверей, брат потерпілої відкривав вікно металевим прутом, натомість обвинувачений зсередини закривав, потерпіла тоді вибігла з кафе, була перелякана, заплакана, її трусило, обвинувачений хотів побігти за нею, раніше була інформація, що у обвинуваченого є ніж, свідок зайшов до приміщення кафе першим, обвинувачений кричав нецензурною лайкою з запитаннями навіщо вони сюди прийшли, він перекривав їм дорогу. Свідок також показав, що обстановка в кафе була незвична, відчувався запах алкоголю, хоча там його не продають, бачив пляшку горілки на столі, штори були у незвичному стані, обвинувачений був з голим торсом, виводили під руки, коли виводили, то він не чинив опір, але потім відмовився сідати до автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав, що знає потерпілу, так як продавав кавуни на відстані 40 метрів від кав`ярні, яка знаходиться у центрі міста, поруч з ощадбанком, приїхав вантажний автомобіль, свідок перевантажував кавуни, десь у вересні 2018 року пішов по каву до свого магазину, коли повернувся, то кав`ярня була вже зачинена, згодом приїхав наряд поліції, біля кав`ярні не було нікого, окрім поліції, вони заглядали у вікна, стукали в двері та запитали у свідка чи є у кав`ярні будь-хто, було ще кілька осіб біля кав`ярні, бачив як відкрилися двері й звідти вибігла злякана і заплакана ОСОБА_25 , потім туди увійшли працівники поліції, вийшли разом з обвинуваченим, на останньому були кайданки, його посадили у машину, бачив ще ОСОБА_14 біля кафе, свідок не чув, що він говорив, оскільки знаходився на відстані близько 40 метрів, свідок знає обвинуваченого, який є жителем міста Радомишль, ОСОБА_25 також знає давно, свідок чув як лаявся ОСОБА_15 , напевно в бік поліції, свідку невідомо, що було в кафе всередині.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показала, що десь в 20-их числах вересня 2018 року вона була на роботі, сказали, що ОСОБА_17 закрита у кафе, там була поліція, стукали у вікна, з кафе вибігла ОСОБА_25 , вона була перелякана, плакала, ОСОБА_15 посадили в машину, цього моменту не бачила, так як підійшла до ОСОБА_25 , намагалася її заспокоїти, поліцейських було десь двоє, на вулиці були й інші люди, криків з кафе про допомогу не чула, бачила брата ОСОБА_31 біля дверей кафе, він сказав, що ОСОБА_25 і ОСОБА_15 закрилися в магазині, свідок вже побачила як ОСОБА_15 сидів в автомобілі поліції, у останнього був голий торс, після цих подія ОСОБА_25 розповідала, що ОСОБА_15 закрив її в кафе, на питання свідка чи бив він її, ОСОБА_25 відповіла, що не бив. Свідок показала також, що ОСОБА_25 їй розповідала, що розірвала свої стосунки з ОСОБА_15 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показала, що є лікарем-невропатологом, потерпіла звернулася 11.09.2018 на прийом, пояснила, що виїхала з міста, так як була налякана, їй погрожували, зі слів потерпілої її побив ОСОБА_15 , пояснила також, щоб бив кілька разів, були скарги на головний біль, нудоту, блювоту, був тремор пальців рук, було встановлено діагноз - струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, запропоновано госпіталізацію у відділенні, хвора відмовилася, було призначено амбулаторне лікування, свідок не пам`ятає чи були видимі тілесні ушкодження, потерпіла казала, що при дотику їй було боляче, у подальшому хвора не зверталася, свідок не продовжувала лікування, проводився візуальний і клінічний огляд.

Також у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_12 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показав, що потерпіла є його матір`ю, обвинувачений проживав з його мамою близько двох місяців, сварилися не часто, обвинувачений поводив себе більш-менш нормально, свідку невідомо чи пив обвинувачений горілку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_36 показав, що зі слів потерпілого ОСОБА_14 знає про події у вересні 2018 року, він приїжджав до нього по своїх справах, свій автомобіль залишив навпроти його будинку, залишився ночувати у нього, оскільки боявся ночувати у сестри, серед ночі почув удар на вулиці, на вулицю не виходили, тільки подивився у вікно, але нічого не побачив було темно, вранці вони нікуди не їздили, оскільки у автомобіля потерпілого були порізані шини й побите скло, ОСОБА_14 припустив, що це помста ОСОБА_15 , останній побив його сестру ОСОБА_17 , ОСОБА_14 боявся ОСОБА_15 та його товариша. Свідок показав, що ОСОБА_14 викликав поліцейських з приводу пошкодження його автомобіля, приїхало кілька поліцейських. Свідок бачив як біля кафе продавали кавуни з вантажівки, люди розбіглися, вантажний автомобіль поїхав, декілька поліцейських гупали в двері кафе, вони були зачинені, люди казали, що якась людина закрилася в кафе і не випускає потерпілу ОСОБА_17 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що обвинувачений є її сином, він співмешкав з ОСОБА_17 з червня 2018 року, спочатку між ними були теплі стосунки, обвинувачений працював в ОСОБА_37 на будівництві, проживав у неї весь час, 07.09.2018 вони разом пішли на День народження, близько 00:30 години приїхала ОСОБА_25 на таксі й повідомила, що її син спав, потім прокинувся й у них виникла словесна суперечка, ОСОБА_17 була збуджена, коли приїхала до свідка, від неї відчувався запах алкоголю, розповідала й що замахувалася на нього сокирою та розбила склопакет, у неї була пошкоджена рука, поранилася після того як вона розбила двері, свідок приїхала до них додому, на лавці сидів ОСОБА_14 , а її син стояв біля нього, ОСОБА_17 показала на побиті двері, свідок хотіла забрати свого сина, але він відмовився, сказав, що сам розбереться, ОСОБА_17 запропонувала попити кави, вони сіли за стіл, потім побачила дружину ОСОБА_14 , вона попросила забрати свого сина додому, потім її син запитав у ОСОБА_14 навіщо викликав поліції, йому телефонувало багато друзів, потім її син забрав свій телефон й пішов, а свідок залишилася у ОСОБА_25 , вона збирала речі, її підвезли на таксі додому, син прийшов додому вранці близько 6 години й ліг спати. Свідок також показала, що були порубані двері задньому входу, конфлікт тривав близько півгодини, вдома її не було близько 5 днів, свідок писала повідомлення їй, але ОСОБА_17 не відповідала на них. Свідок показала, що не бачила як її син бив ОСОБА_14 , коли її син вживає алкоголь, то його поведінка змінюється, він голосно говорить, швидко рухається, коли до нього говорять агресивно, то він й веде себе агресивно, наркотиків він не вживає, зловживав грою на автоматах.

Показання свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю обвинуваченого, та ОСОБА_33 , який є сином потерпілої, ОСОБА_34 судом не приймаються як належні, оскільки останні очевидцями подій не були, про них знають зі слів осіб, які допитані у судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги надані представником потерпілої ОСОБА_6 . ОСОБА_8 скріншоти екрану мобільного телефону з SMS-повідомленнями, оскільки вони не є належними доказами згідно з вимогами, передбаченими ст.85 КПК України.

При цьому, суд критично оцінює показання обвинуваченого, вважає їх неспроможними, даними з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки дані показання суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, а також показаннями свідків, які є послідовними, погоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим в судовому засіданні.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 доведена, дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились в спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_38 ;

- за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисні дії, які виразились в завданні побоїв потерпілому ОСОБА_7 , які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень;

- за ч. 3 ст. 296 КК України, як умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені особою, раніше судимою за хуліганство, тобто в хуліганстві.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_39 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст.126 КК України є злочинами невеликої тяжкості, за ч.3 ст.296 КК України тяжким злочином, ОСОБА_40 судимий, неодружений, не працює, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_41 під час судового розгляду, що не була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_39 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілих і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання в межах санкції статей Кримінального Закону, остаточно - відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань обвинуваченому, за даним вироком та вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 31.08.2017 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України, з урахуванням правил складання покарань, передбачених ст.72 КК України,

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів; виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що саме таке покарання, має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів та відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

З обвинувальним актом до суду також подано цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , в обґрунтування якого ОСОБА_6 зазначає, що внаслідок спричинених тілесних ушкоджень вона втрачала свідомість, скаржилася на виражений головний біль, запаморочення, нудоту, блювоту, загальну слабкість, тремор тіла, тривогу, порушення сну, а також біль в місцях ушкодження. У період з 11.09.2018 по 11.10.2018 вона перебувала на амбулаторному лікуванні в Радомишльській ЦРЛ з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, лікарями було призначено комплекс медичних заходів та процедур, на які вона витратила 864,50 грн. Також ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого на її користь 9149,80 грн. втраченого заробітку з посиланням на ст. ст. 1195, 1198 ЦК України. ОСОБА_6 також просить стягнути з обвинуваченого на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 16109,50 грн. та моральну шкоду.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 витрат на лікування суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Витрати на придбання ліків ОСОБА_6 , які були їй призначені, підтверджується товарним чеком від 12.09.2019 на загальну суму 864,50 грн. Отже, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої витрати на лікування в сумі 864,50 грн.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування втраченого заробітку за час тимчасової втрати працездатності в сумі 9149,80 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Потерпіла ОСОБА_6 просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь вищевказану суму з посиланням на те, що у період з 08.09.2018 по 18.09.2018 вона була змушена не працювати через протиправні дії обвинуваченого, тобто, 11 календарних днів, був втрачений дохід, який вона обчислила в сумі 9149,80 грн.

Відповідно до п. 12 постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992, розмір відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою потерпілим заробітку (його частини) у зв`язку з ушкодженням здоров`я, встановлюється виходячи зі ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Оскільки визначення ступеню втрати працездатності є медичним критерієм, суд не вправі визначати його самостійно, між тим доказів в обґрунтування ступеню втрати працездатності суду не надано.

Отже, позивачем не надано доказів втрати працездатності у період з 08.09.2018 по 18.09.2018, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Потерпіла ОСОБА_6 також просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що станом на 02.12.2019 складає 208 650 гривень, в обґрунтування чого вказує, що ситуація щодо вчинення ОСОБА_9 злочину відносно неї та її брата ОСОБА_7 є психотравмуючою.

Згідно п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» роз`яснено судам, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями ЦК України та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 №5).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєними обвинуваченим злочинами і перенесеними потерпілою фізичними та моральними стражданнями.

Судом встановлено, що заподіяні обвинуваченим ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження, погрози та припинення роботи кафе на одну годину, призвело до фізичного болю та моральних страждань останньої, її психологічних переживань, що порушило нормальні життєві зв`язки. Однак, визначений потерпілою ОСОБА_6 розмір відшкодування в сумі 208650,00 грн. не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути засобом отримання доходу.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, а також критерій справедливості та розумної сатисфакції, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги та визначити розмір завданої потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, який є достатнім та відповідає ступеню її фізичних, моральних та душевних страждань.

Щодо відшкодуванням обвинуваченим потерпілій процесуальних витрат на правову допомогу суд зазначає таке.

Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В обґрунтування їх розміру потерпілою надано копії меморіальних ордерів №4008342SB від 22.09.2018, №4027010SB від 28.09.2018, №4126403SB від 29.10.2018, акту №1 здавання-приймання послуг з надання правової допомоги за вересень-грудень 2018 року від 13.12.2018, копії квитанцій №31, №63, №35 на загальну суму 16109,50 грн. Також у матеріалах справи наявні ордер серії ЖТ №35686 від 20.12.2018, витяги з Договору №13 від 22.09.2018, Договору №19 від 20.12.2018 «Про внесення змін до Договору №13 від 22.09.2018 «Про надання правової допомоги».

У Акті №1 здавання-приймання послуг з надання правової допомоги за вересень-грудень 2018 року від 13.12.2018 зазначено, що вартість наданих послуг складає 16109,50 грн., детального розрахунку наданих послуг немає. Положення ст. 137 ЦПК України не суперечать положенням КПК України. У матеріалах провадження відсутній детальний опис робіт, виконаних адвокатом, що позбавляє суд можливості визначити розмір витрат на правову допомогу, а тому у стягненні процесуальних витрат з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 у розмірі 16109,50 грн. слід відмовити.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_41 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 127-129, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 137 ЦПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеному за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2017 року за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з 20 вересня 2018 року.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 864,50 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У іншій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.

Речові доказі: металевий шампур, упакований в спец пакет №3242692, змиви речовини бурого кольору, упаковані в дві паперові конверти, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити; пошкоджений склопакет, який знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_6 -залишити у розпорядженні останньої; чотири оптичних диски CD RW марки «Verbatium» з аудіо та відеозаписами - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1