Справа №522/58/19
Провадження по справі № 1-кп/522/1887/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальномупровадженні№0002822 від 14.05.2018 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Грузії, азербайджанця, громадянина республіки Грузія, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого,на території України без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
-28.10.2015 року обвинувальний акт за ч.2 ст.121,ч.4 ст.296 КК України направлений до Малиновського районного суду м. Одеси;
-02.08.2018 року обвинувальний акт за ч.2 ст.186 КК України направлений до Заводського районного суду м. Миколаїв,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.186,ч.3 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
перекладача - ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002822 від 14.05.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.
В судовому засіданні при обговоренні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор ОСОБА_4 наполягала на продовженні строків тримання під вартою, оскільки ризики, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, передбачені у п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки ризики, вказані в клопотанні прокурора, не доведені, та просили обрати особисте зобов`язання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавстваУкраїни.
Згідноіз ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко протии України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги вище викладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений не працевлаштований, ніде не навчається, офіційно не одружений, не має місця реєстрації та місце проживання в межах м.Одеси, притягується до кримінальної відповідальності в Заводському районному суді м. Миколаїв, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжого заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 .
Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 потрібно продовжити, так як ризики, які суд приймав до уваги при обранні вказаного запобіжного заходу, ще мають місце.
Керуючисьст.ст. 177, 217, 331, 334, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання підвартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 2 місяці, тобто до 02.12.2019 року.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 03.10.2019 року.
Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_9 , прокурору, захиснику, та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Головуючийсуддя: ОСОБА_1

03.10.2019