Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1093/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000148 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючий майстром виробничого навчання Олевського Державному навчальному закладі "Олевський професійний ліцей", одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2008 та 2011 років народжень, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

02.07.2019 року близько 14 годин 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився на території Олевського Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей", в м. Олевськ, по вул. Свято-Миколаївській, 27, де в цей час зустрів ОСОБА_5 .
В цей же день та час на грунті раніше виниклих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 взявши своєю правою рукою за одяг на грудях ОСОБА_5 , а лівою рукою схопив його за кисть правої руки, утримуючи таким чином, почав штурхати та під час чого ОСОБА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс один удар своєю головою в область обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого згідно висновку експерта № 201 від 09.07.2019 року спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на слизовій оболонці верхньої губи, який супроводжувався ЗЧМТ, струсом головного мозку, по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець на передній поверхні правого передпліччя в нижній третині, який відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю і пояснив, що між ним та потерпілим ОСОБА_5 тривають неприязні відносини.
02.07.2019 року близько 14 годин 30 хвилин він знаходився на території Олевського Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей", в м. Олевськ, по вул. Свято-Миколаївській, 27, де в цей час зустрів ОСОБА_5 і між ними виник конфлікт із за не облікованої роботи та недотриманої заробітної плати ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 взявши своєю правою рукою за одяг на грудях ОСОБА_5 , а лівою рукою схопив його за кисть правої руки, утримуючи таким чином, почав штурхати та під час чого ОСОБА_3 , наніс один удар своєю головою в область обличчя ОСОБА_5 .
Крім того, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненому визнав повністю його вина у вчиненому також стверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , з яких слідує що 02.07.2019 року близько 14 годин 30 хвилин він знаходився на території Олевського Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей", в м. Олевськ, по вул. Свято-Миколаївській, 27, і до нього підійшов ОСОБА_3 і між ними виник конфлікт із за не облікованої роботи та недотриманої заробітної плати ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 взявши своєю правою рукою за одяг на грудях ОСОБА_5 , а лівою рукою схопив його за кисть правої руки, утримуючи таким чином, почав штурхати та під час чого ОСОБА_3 , наніс один удар своєю головою в область обличчя ОСОБА_5 та спричинив йому тілесні ушкодження.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Разом з тим визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те що він вчинив злочин невеликої тяжкості, його вік, є раніше не судимою особою, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2008 та 2011 років народження, постійне місце роботи, обставини вчинення злочину та його наслідки, думку потерпілого, а тому слід обрати йому міру покарання у виді штрафу.
Зазначений вид і міра кримінального покарання є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
На підставі наведеного та, керуючись: ст.ст. 179, 349, 368, 370, 373, 374, 375, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу ОСОБА_3 обрати у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1