Справа №331/3203/19
Провадження №1-кс/331/3069/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001173 від 22.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нікополь Дніпропетровської області, українець, громадянин України, який має неповну середню освіту, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_6 підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що 21.07.2019 приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, знаходячись на території двору, який розташований біля буд.69 по вул. Святого Миколая в м. Запоріжжі, підійшов до водійської двері автомобілю «ВАЗ 2105», в кузові бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 та за допомогою викрутки відчинив замок автомобілю «ВАЗ 2105», в кузові бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 ,.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , сів на водійське сидіння та за допомогою стороннього предмета зняв замок запалювання у вищевказаному автомобілі та при з`єднанні контактів, запустив двигун та рушив з місця, виїхавши з вищевказаного двору та направився в Хортицький район м. Запоріжжя, де доїхав до перехрестя за адресою: пр. Інженера Преображенського в м. Запоріжжя та автошлях №Т0806, де був зупинений працівниками патрульної поліції.

Таким чином ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортним засобом потерпілої ОСОБА_8 ,чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 77 700 грн..

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, який кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно.

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування під №0001173 від 22.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
22.07.2019 о 00 годині 25 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Повідомлення про підозру за ч.2 ст.289 КК України,пред`явлено ОСОБА_6 22.07.2019 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 69; протокол огляду місця події за адресою: перехрестя пр. Інженера Преображенського та автошлях №Т0806 в м. Запоріжжя; протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .7. протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 .

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків,вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі.Отже, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, підозрюваний зобов`язується не відлучатися з постійного місця проживання. Враховуючи, особистість ОСОБА_6 , який будучи раніше неодноразово судимий, повторно скоїв новий умисний корисливий злочин, існує ризик того, що ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому обрання відносно нього вказаних запобіжних заходів - неможливе. Враховуючи те, що особи, які заслуговують на довіру та які могли б поручитися за підозрюваного ОСОБА_6 - відсутні, обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, згідно ст. 180 КПК України неможливе. Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходів не має, вважає, що обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави згідно ч.4 ст. 183 КПК України - неможливе
У зв`язку з чим, з метою захисту громадян і суспільства від злочинних посягань, та з метою присічення подальшої злочинної діяльності ОСОБА_6 слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні та пояснила, що підозра обґрунтована, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, також підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання в Запорізькій області, а зареєстрований та проживає у Дніпропетровській області, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала зазначене клопотання в повному обсязі, та додала, що запобігти зазначеним ризикам при застосуванні інших більш м`яких запобіжних заходів неможливо. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, в нічний період часу.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0001173 від 22.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2019, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України.

Копію клопотання з додатками, ОСОБА_6 отримав 23.07.2019 о 09 годині 30 хвилин.

Матеріали клопотання, а саме: протокол огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 69; протокол огляду місця події за адресою: перехрестя пр. Інженера Преображенського та автошлях №Т0806 в м. Запоріжжя; протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_8 , свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Так, на стадії досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК України під час вирішення питання застосування запобіжного заходу або продовження строку його дії має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною, тому неможлива.

Таким чином, підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_6 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, вчинив злочин проти власності, є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов переконання про доведеність чинників, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, що вчинений повторно, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим буде перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України неможливо, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Дійсно, ОСОБА_6 , має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.При цьому, суд вважає доведеним слідчим та прокурором недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам- особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту, бо вони не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не зможуть запобігти його спробам продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи учасників, суд прийшов до висновку, що всі зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що єдиним запобіжним заходом, адекватним особі підозрюваного, здатним забезпечити його належну поведінку та запобігти встановленим ризикам, є тримання під вартою.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому слідчий суддя призначає заставу в 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 289 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10» УДПтС України в Запорізькій області, строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 22 липня 2019 року з 03 години 23 хвилини по 19 вересня 2019 року до 03 години 23 хвилини включно.
Строк дії ухвали визначити по 19 вересня 2019 року до 03 години 23 хвилин включно.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, яку необхідно внести на р/р № 1205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 .
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, строком на 2 (два) місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено 24 липня 2019 року .
Слідчий суддя ОСОБА_1