Справа № 199/6552/19
УХВАЛА
іменем України

08.08.2019 м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001282 від 26.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2019 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з повноважним прокурором, про арешт майна по кримінальному провадженню №0001282 від 26.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.07.2019 до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи намагалися таємно шляхом вільного доступу викрасти її особисте майно за адресою вул. Берегова, 36 (ЖЕО 24016).

В ході досудового розслідування проведено огляд автомобіля «ВАЗ 21150», д/з НОМЕР_1 , сірого кольору, під час якого вилучено вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи викладене, у даному кримінальному провадженні є потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а саме вищезазначеного автомобіля з метою збереження речових доказів.
В судове засідання слідчим надано заяву щодо розгляду клопотання за її відсутності.

Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вважаю клопотання необґрунтованим, тому таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, зокрема арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; - метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації; арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді; треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації; вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів; - підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину; арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті КК України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні; арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Подаючи клопотання, слідчий посилається на необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів, утім, доказів, що автомобіль «ВАЗ 21150», д/з НОМЕР_1 , сірого кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, слідчому судді не надано.
Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001282 від 26.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1