Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3337/19
Провадження № 1-кп/644/644/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2019 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000766 від 19.03.2019 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину за ч.1 ст. 121 КК України, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою суду від 24 червня 2019 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжено.
У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, судом ініційовано питання про доцільність його продовження.
Прокурор посилався на необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає та наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України та враховані слідчим суддею при застосуванні саме такого запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні не зменшилися, є такими, що на даний час ефективно забезпечують належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений вважав достатнім обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження раніш застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; вважав, що обвинуваченому можливо змінити застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, бо вказані прокурором ризики не підтверджуються жодними фактичними даними, а ґрунтуються лише на припущеннях щодо ймовірної неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, враховуючи наведені доводи на їх обґрунтування, суд приходить до висновку про доведеність того, що заявлені ризики, що враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченого та передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, а викладені посилання захисника та обвинуваченого не доводять відсутності ризиків на цей час, які враховані при застосуванні саме такого запобіжного заходу щодо останнього, та базуються на припущеннях захисника щодо ймовірної належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 в разі зміни щодо нього запобіжного заходу, жодним чином не спростовуючи доцільності тримання обвинуваченого під вартою на цей час.

До такого висновку суд прийшов, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України», де закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків.
Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України.

Таким чином, оцінивши аргументи сторін, надані матеріали, суд прийшов до висновку про те, що побоюючись відповідальності за скоєне, обвинувачений може спробувати ухилитися від суду, впливати на потерпілого, свідків чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, що виключає можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо нього.
Таким чином, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176,177,183,331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - продовжити до 16 жовтня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного судувідповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року.

Суддя ОСОБА_1