Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/736/19 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2019 року, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто з 30 жовтня 2019 року по 28 грудня 2019 року включно,
В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000632 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні, суду першої інстанції, прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою на 60 діб, обґрунтувавши його тим, судовий розгляд справи не закінчено. Ризики, які були наявні при обранні даного запобіжного заходу, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не змінились. Обвинувачений вчинив умисний особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.115 КК України виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, не працює, постійного джерела заробітку немає, місця проживання на території м. Світловодська та Світловодського району немає, немає постійного роду занять. Вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки немає постійного місця проживання, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, які викривають його у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2019 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, а саме: з 30 жовтня 2019 року по 28 грудня 2019 року включно.
Своє рішення суддя мотивував тим, що обвинуваченому ставиться у провину вчинення особливо тяжкого злочину, що свідчить про його суспільну небезпечність. Враховуючи, що обвинуваченому відомо місце проживання потерпілої, існує ризик щодо незаконного впливу на потерпілу. Крім того, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Будь-яких даних про їх зменшення чи відсутність для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу районного суду та змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з перебуванням під вартою.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що заявлені прокурором ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не є реальними та обґрунтованими, відповідними доказами не підтверджені.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного та просив її задовольнити, зазначив, що його підзахисний незаконно утримується під вартою, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив судове рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до частини п`ятої цієї статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000632 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України.

На думку колегії суддів, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, оскільки такий висновок підтверджується доданими до клопотання доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити злочин передбачений ч.1 ст.115 КК України.
Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, обвинувачення у якого їм повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо них обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Отже, суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 встановив наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, необхідно зазначити про особу ОСОБА_8 який не має постійного місця проживання, офіційно не працює та не має постійного місця роботи, постійного роду занять та жодних заробітків, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляції ОСОБА_8 стосовно застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки останнього обвинувачують у вчиненні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_8 немає постійного місця проживання, не працює, постійного джерела заробітку немає, місця проживання на території м. Світловодська та Світловодського району немає.
А тому, на думку колегії суддів у разі обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, це не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та надасть йому змогу вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, оскільки останній вчинив умисний, умисний особливо тяжкий злочин, що посягає на життя особи з застосуванням насильства щодо потерпілого та направлене на позбавлення життя, за яке ч.1 ст.115 КК України передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, не працює, постійного джерела заробітку немає, місця проживання на території м. Світловодська та Світловодського району немає, немає постійного роду занять.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть їм змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином бо вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, якоюстосовно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) дібнеобхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2019 року, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто з 30 жовтня 2019 року по 28 грудня 2019 року включно, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4