Справа № 202/3773/19
Провадження № 1-кс/202/6233/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000028 від 06.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000028 від 06.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України.
07 червня 2019 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000028.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи в листопаді 2016 року, з метою прикриття незаконної діяльності, створили ТОВ «РЕНТИНГ» (), та в період 2018-2019 років використовували його реквізити та банківські рахунки, для прикриття незаконної діяльності, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 205 КК України.

В ході досудового розслідування було допитано засновника, директора та головного бухгалтера в одній особі ТОВ «РЕНТИНГ» () ОСОБА_5 , який показав, що до фінансово-господарської діяльності ТОВ «РЕНТИНГ» () ніякого відношення не має та ніколи не мав, будь яких дій щодо укладання угод, складання податкової та бухгалтерської звітності він ніколи не здійснював.

Таким чином було встановлено, що невстановлені слідством особи, без мети ведення господарської діяльності, створили та використовують реквізити ТОВ «РЕНТИНГ» (), його банківські рахунки та спеціальні рахунки з ПДВ для прикриття незаконної діяльності суб`єктів господарювання реального сектору економіки, надаючи їм послуги в мінімізації податкових зобов`язань.

Також в ході досудового слідства встановлено систематичне надходження вхідного податкового кредиту та відсутність операцій з реалізації за податковими накладними та податкових декларацій з ПДВ, свідчить про те, що ТОВ «РЕНТИНГ» () створено саме для мінімізації податкових зобов`язань підприємствам реального сектору економіки. Так, сутність вказаних фінансово-господарських відносин полягала в тому, що підробленими (фіктивними) документами оформлювалися неіснуючі (вигадані) операції з дотриманням усіх, необхідних для оформлення документів, процедур і реквізитів, з метою завищення податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки.

Згідно інформації з бази даних «Архів Електронної звітності», ТОВ «РЕНТИНГ» () має суму ліміту податкового кредиту на спеціальних рахунках з ПДВ, яка в подальшому може бути використана для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що може спричинити збитки державі.

Відповідно до АІС «Податковий блок» сума залишків ліміту в Системі електронного адміністрування ПДВ на спеціальних рахунках ТОВ «РЕНТИНГ» () станом на 03.06.2019 року складає 10 647,8 тис. грн.

Так, суми ПДВ за порядком функціонування СЕА ПДВ обліковується як сума ліміту, на яку можливо зареєструвати податкові накладні без внесення коштів, тобто така сума фактично, на теперішній час має статус активу і відповідно є майном підприємства, а завданням арешту майна є запобігання можливості його використання, перетворення (майна).

Крім того, арешт на суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ по ТОВ «РЕНТИНГ» (), на яку можливо зареєструвати податкові накладні призведе до упередження спричинення збитків державі.

Відповідно до постанови слідчого про визнання та долучення до провадження речових доказів, а саме активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України (код за ) за адресою: м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ТОВ «РЕНТИНГ» ().

Належність ліміту до активів підприємств (в частині сум податкового кредиту з податку на додану вартість (отриманих податкових накладних) підтверджується також пунктами 5,12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №10 «Дебіторська заборгованість» (затверджене наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 за №7258/4018), де зазначено, що дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума, зокрема, дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом включає переплату за податками і зборами.

Застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження обумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки особи, причетні до незаконної діяльності можуть в будь-який час здійснити реєстрацію податкових накладних та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних їх відчуження іншим чином, з метою їх приховування. Даний факт унеможливлює в подальшому накладення арешту на активи, тим самим забезпечити збереження речових доказів та відшкодування спричинених державі матеріальних збитків.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, згідно заяви клопотання підтримала та просила розглядати без її участі.
Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи з інформації, викладеної у клопотанні та доданих до нього матеріалів, вважаю, що активи суми ліміту, питання арешту яких порушується слідчим, відповідають критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя вбачає необхідним накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000028 від 06.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України (код за ) за адресою: м. Київ, Львівська площа, буд.8, ТОВ «РЕНТИНГ» () шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ), на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язати посадових осіб ДФС України надати слідчому з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , письмове повідомлення про накладення арешту на ліміти ПДВ в системі електронного адміністрування та відомості, про заблоковані суми ліміту ПДВ, на момент пред`явлення ухвали, а також в останній робочий день наступного місяця на адресу третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А (для ОСОБА_3 ).
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1