УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 049 74 від 30.04.2018, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калінінськ Саратовської області Російської Федерації, громадянин України, чеченець, з вищою освітою, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 01.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст.296, ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до якої30.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні автомобіля «Мерседес» спільно з іншими особа, прагнучи показати свою зневагу до оточуючих та існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський прядок, використовуючи нецензурну лексику, почали провокувати конфлікт з водієм автомобіля «Хонда» ОСОБА_8 та у подальшому безпричинно наніс останньому удар в область щелепи.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на виклики до слідчого не прибував, покинув межі країни, рішенням слідчого 01.05.2018 його оголошено у розшук.
Слідчий вважав, що підозрюваний може продовжити переховуватись від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний, не заперечуючи проти обґрунтованості підозри, просив у задовленні клопотання відмовити та наполягав, що наміру переховуватись чи перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню не має, оскільки добровільно прибув до слідчого.

Захисник підозрюваного також просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність вказаних стороною обвинувачення ризиків. Також просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування не затримувався, оскільки без будь-якого примусу прибув сам до слідчого з метою з`ясування обставин кримінального провадження.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має встановити існування таких складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованих кримінальних правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування.

Крім того, у силу позиції ЄСПЛ у рішенні ЄСПЛ «Олександр Макаров проти Росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Таким чином, на сторону обвинувачення покладений обов`язок довести, що особа, щодо якої ініційоване застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вжила заходів, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування.

Обґрунтовуючи підстави застосування зазначеного запобіжного заходу, слідчий вказав, що підозрюваний ОСОБА_4 після вчинення інкримінованих йому дій з місця їх вчинення зник, покинув територію України, тобто свідомо вжив заходів, що спрямовані на ухилення від відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку з цим був оголошений у розшук.
Слідчий суддя бере до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, що вимагає від держави його втілення у правозастосовну діяльність (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 у справі № 15-рп/2004).

Відповідно рішення Конституційного Суду України від 20.06.2019 у справі № 6-р/2019 верховенство права означає, що органи державної влади обмежені у своїх діях заздалегідь регламентованими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити заходи, що будуть застосовані в конкретних правовідносинах, і, відповідно, суб`єкт правозастосування може передбачати й планувати свої дії та розраховувати на очікуваний результат.
Елементами верховенства права є, зокрема, принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної
Таким чином, суд під час розгляду справи має керуватися вказаним принципом, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави з метою забезпечення можливості учасникам відповідних правовідносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

У той же час, з матеріалів клопотання вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України складене 01.05.2018, однак, територію України ОСОБА_4 покинув 30.04.2018, тобто до складення органом досудового розслідування повідомлення про підозру.

З викладеного витікає, що ОСОБА_4 30.04.2018 у передбачений КПК спосіб не повідомлений про підозру у вказаному кримінальному провадженні, що спростовує наведені стороною обвинувачення доводи щодо свідомого переховування ОСОБА_4 від слідства.
Також, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 самостійно, після свого прибуття на територію України з`явився до органу досудового розслідування, що свідчить про малоймовірність ризику вчинення ним дій, спрямованих на переховування від слідства.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 свідомо переховувався від органу досудового розслідування, намагаючись уникнути відповідальності за інкриміновані йому дії.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 122 та ч. 2 ст. 296 КК України КК України, санкції яких не передбачають покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК виключає можливість застосування до гр. ОСОБА_4 ініційованого запобіжного заходу.

Водночас, вирішуючи питання про існування інших наведених стороною обвинувачення ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

На думку сторони обвинувачення, існують ризики щодо здійснення підозрюваним незаконно впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що не виключено, що з метою зміни свідками чи потерпілим показань ОСОБА_4 може вдатись до незаконних дій з метою впливу на них.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинений з метою демонстрації зневаги до оточуючих та існуючих правил і норм поведінки у суспільстві шляхом грубо порушення громадського прядку, також свідчить про ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, вчинення протиправних дій.

Однак, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити достатні гарантії виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця мешкання, міцних соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, відсутність судимостей, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії цієї ухвали встановити по 07 жовтня 2019 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 .
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1