"23" серпня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, зокрема, що 14.06.2019 приблизно о 06:00 невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до приміщення офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки здійснила крадіжку належного ОСОБА_7 майна, а саме 2 ноутбуків, чим спричинила останній матеріальну шкоду.
Крім того, в період часу з 27.06.2019 18:00 до 30.06.2019 16:00 невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до приміщення НФАУ, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки здійснила крадіжку належного ОСОБА_5 майна, чим спричинила останньому матеріальну шкоду.
Також, в період часу з 01.08.2019 по 02.08.2019 невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно здійснила крадіжку будівельного інструменту, який належить ОСОБА_8 , спричинивши останньому матеріальну шкоду.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що внаслідок вчинення крадіжки зникло наступне майно, яке йому належить, а саме: перочинний ніж ТМ «Victorinox» червоного кольору; тюбетейка червоно-синього кольору, розшита золотою ниткою; срібний значок 925 проби, 1,15 грам с зображенням букви «К».
В ході допиту свідка ОСОБА_9 встановлено, що чоловік, який був виявлений на подвір`ї території НФАУ був вдягнутий у чорний спортивний костюм зі світлозображуючими вставками. З сірим рюкзаком позаду, який був чимось заповнений.
Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено вказані в клопотанні речі.
21.08.2019 вказані речі були оглянуті та визнані речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.
На підставі вище викладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , права на відчуження його речей оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та містить сліди інших злочинів. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди, є предметом, набутим кримінально протиправним шляхом.
У разі не накладання арешту в рамках досудового розслідування існує ймовірність можливого знищення слідів, які залишились на одязі та на рукавицях. Також накладення арешту на майно може запобігти можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на майно.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява від ОСОБА_4 , в якій він просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі. Рішення просить прийняти на розсуд суду (а.с. 47).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвало слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2019 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуку у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання об`єктів кримінального правопорушення, а саме: ноутбуку «HP Pavillion g6-2201ar», засобу для відстрілу гумових куль ПМР № НОМЕР_1 , перочинного ножа «Victorinox», тюбетейки чорно-синього кольору, срібного значка з символом «К», верхнього одягу (а.с. 26).
20.08.2019 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2019 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , з 14.13 год. до 16.50 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 20.08.2019 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні прокурора (а.с. 27-32).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Прокурором доведено, що зазначене в клопотаннях майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, прокурор довів слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Визначити місцем зберігання арештованого майна камеру зберігання речових доказів Київського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1