Провадження № 1-кп/369/209/19
В И Р О К
іменем України
10.06.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003751 від 22.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, який має повну середню загальну освіту, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

22.06.2017 року близько 11 години 30 хвилин водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , гальмівна система якого перебувала у технічно несправному стані, рухаючись в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Київській зі сторони с. Крюківщина в напрямку с. Нове Києво-Святошинського району Київської області, перевищуючи допустиму швидкість, на нерегульованому перехресті вулиць Київської та Івана Франка, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі малолітньому велосипедисту ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виїхала з вулиці Франка та перетинала проїзну частину вул. Київської справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, під час виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної його зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з велосипедом «Hercules» під керуванням малолітньої ОСОБА_12 . В результаті зіткнення ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, від яких померла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 336 від 22.07.2017 року смерть ОСОБА_12 , 2003 р. народження, наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток черепа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки головного мозку.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`я громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), пп. «б» п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди), п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 60 км/год), п. 16.12 (на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч; цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв; на будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі), п. 31.1 (технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Порушення ОСОБА_10 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. п. 12.3, 12.4, 16.12, 31.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньої-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті малолітньої ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у висунутому обвинуваченні не визнав та суду показав, що він має близько 12 років водійського стажу. 22.06.2017 року близько 11.30 він рухався за кермом технічно справного автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_2 , по вул. Київській в с. Тарасівка зі сторони с. Крюківщина в напрямку с. Нове зі швидкістю не більше 60 км/год. Ніяких заборонених речовин чи алкоголю до того, як сісти за кермо, не вживав. Під`їжджаючи по вул. Київській, яка є головною дорогою, до перехрестя з вулицею Івана Франка, яка є другорядною, по проїзній частині, яка мала невелике заокруглення, виїжджаючи з цього заокруглення він побачив дівчинку на велосипеді, яка рухалась по вул. Франка, а за нею йшла ще одна дівчина. Дівчинка-велосипедист деякий час рухалась правим краєм проїзної частини вулиці і зупинилась на перехресті, виставивши ногу на проїзну частину. Стверджував, що дівчинка тримала велосипед лівою рукою, оскільки в правій тримала якусь пляшку, також з правої сторони на рулі висів якийсь пакет. В нерухомому стані дівчинка подивилась прямо, а потім наліво, в цей час вони зустрілись поглядами та він зрозумів, що дівчинка бачить, що він рухається. Тому він продовжив рух, але дівчинка вивернула кермо праворуч та розпочала рух та в якусь мить різко вивернуло кермо вліво, оскільки не втримала рівновагу, після чого продовжила руху перпендикулярно руху автомобіля. Сторожик застосував екстрене гальмування, проте через невелику відстань уникнути зіткнення не вдалось, гальмував до повної зупинки, а коли зупинився, то вивернув кермо праворуч та з`їхав на узбіччя. Відразу вийшов з автомобіля, хтось викликав поліцію та швидку, на місці події почали збиратися люди та родичі дівчинки.

У висунутому йому обвинуваченні просив виправдати.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду повідомили, що вони не були очевидцями ДТП, в якому загинула їхня менша донька.

Зранку 22.06.2017 року ОСОБА_6 була на подвір`ї, на початку 10 години менша донька ОСОБА_13 поїхала не велосипеді назустріч до старшої доньки ОСОБА_14 , яка була в магазині. Будучи на подвір`ї вона почула гучний стукіт, потім побачила свою матір, яка бігла та кричала, щоб викликали швидку. Коли ОСОБА_6 вийшла з подвір`я, то побачила, що на дорозі лежить менша донька, через дорогу була розбита машина, до якої вона підбігла та почала стукати, з автомобіля вийшов водій, який схватив її та відштовхнув, сказавши, щоб вона закрила рота. Згодом приїхала швидка та поліція. По приїзду швидкої медики констатували смерть дитини.

22.06.2017 року потерпілий ОСОБА_7 був у своїх батьків, з телефонного дзвінка старшої доньки дізнався, що меншу доньку збив автомобіль, після чого він відразу поїхав на місце ДТП. По приїзду побачив на дорозі свою дитину, водій вів себе неадекватно, нецензурно виражався, ОСОБА_7 здалось, що він у стані наркотичного сп`яніння. З місця ДТП водія повезли на експертизу на стан сп`яніння, проте пізніше з`ясувалось, що аналізи взяли значно пізніше.

Потерпілі ОСОБА_15 звернулись з позовом, в якому просили стягнути зі ОСОБА_10 по 1 млн. грн. моральної шкоди на користь кожного, оскільки через загибель доньки вони переживають глибокі моральні страждання, смерть доньки для них непоправима втрата, постійний біль та смуток (том 2 а.с. 81-82).

При призначенні покарання вважали, що обвинувачений повинен понести найсуворіше покарання.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що 22.06.2017 року близько 12 години вона разом з сестрою йшли з магазину, рухались по вул. Івана Франка, коли підішли до перехрестя, то сестра ОСОБА_13 зупинилась спиною до дороги, тримаючи в руках велосипед. Коли сестра стояла в нерухомому стані, автомобіль на великій швидкості збив її і тільки, коли ОСОБА_17 почала кричати, водій почав гальмувати. Водій спочатку сидів в автомобілі і не виходив, а потім вийшов та почав кричати на неї нецензурними словами, потім прибігли сусіди та матір. Водій на всіх кричав нецензурними словами, вів себе неадекватно.

Стверджувала, що сестра тримала велосипед двома руками, не рухалась, стояла на тротуарному бордюрі, а велосипед тримала під бордюром. На кермі велосипеда висіли пакети з продуктами, але вони були неважкі. Чи сиділа сестра на велосипеді, чи була в стоячому положенні точно вказати не може, однією ногою сестра обперлась на тротуар. За сестрою вона спостерігала з відстані метрів 10. Автомобіль вдарив сестру правою стороною, після чого почав гальмувати. Зіткнення було миттєво, після чого велосипед відлетів на тротуар, а сестра в іншу сторону на велику відстань.

Замірами під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 , відео якого було досліджено в судовому засіданні, було встановлено, що швидкість автомобіля була близько 90 км/год (а.с. 127-132 том 1 матеріалів кримінального провадження № 0003751).

Свідок ОСОБА_18 суду повідомила, що в кінці червня 2017 року вона була разом зі своєю кумою та бачила, як на повороті вул. Івана Франка в с. Тарасівка виїхала на велосипеді дівчинка та зупинилась, тримаючи велосипед, пройшла метрів 2-3 та стала правою ногою на тротуарі, а ліва нога була на проїзній частині; велосипед та половину тулуба дівчинки були десь на відстані метра від бордюра. Велосипед тримала в руках, на кермі велосипеда висів пакет. Моменту удару вона не бачила, лише почула скрегіт та звук гальм. На якій відстані від зіткнення зупинився автомобіль не знає, проте швидкість автомобіля була великою.

З дослідженого під час судового провадження відео слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 з`ясовано, що дівчинка-велосипедист зупинилась на вулиці Київській та стояла попутно напрямку руху автомобілів, які рухались в напрямку м. Боярка (а.с. 144-148 том 1 матеріалів кримінального провадження № 0003751).

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що 22.06.2017 року приблизно о 12 годині він рухався на автомобілі «Nissan Patrol», д/н НОМЕР_3 , зі швидкість до 20 км/год, оскільки тільки виїхав на вулицю, та бачив автомобіль «ВАЗ», який рухався назустріч йому. Також бачив як ліворуч з провулку виїхала дівчинка на велосипеді, під`їхала до дороги, потім різко виїхала на дорогу та потрапила під машину. ОСОБА_19 здалось, що дівчинка хотіла заїхати та тротуар, оскільки вона була перед проїзною частиною. З точки зору водія ОСОБА_19 вважає, що в ДТП винувата велосипедист, так як уникнути зіткнення не було можливості через невелику відстань між автомобілем та велосипедистом. За тим, що відбувалось ОСОБА_19 спостерігав з відстані метрів 50-60.

З дослідженого під час судового провадження відео слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 з`ясовано, що в момент виявлення велосипедиста, який виїжджає з вулиці Івана Франка, автомобіль знаходиться на відстані 70,2 метри від місця зіткнення, велосипедист на відстані 7,8 метри (а.с. 139-143 том 1 матеріалів кримінального провадження № 0003751).

Свідок ОСОБА_20 . тітка загиблої в ДТП ОСОБА_12 . Очевидцем ДТП не була, приїхала на місце пригоди через хвилин 20, стверджувала, що водій вів себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_21 сусідка Шевчуків вказала, що вона вибігла з двору на крик, побачила дівчинку на дорозі, водій поводив себе неадекватно, кричав.

Свідок ОСОБА_22 бабуся загиблої вказала, що той день почула сильний стук та крик, коли вибігла на дорогу, то побачила внучку, яка лежала під бровкою. Побачивши це ОСОБА_22 почала кричати, щоб викликали швидку.

Свідок ОСОБА_23 тітка загиблої почула крики, вийшла на дорогу та побачила, що дівчинка лежала на дорозі. Водій поводив себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_24 почула крик та вийшла на вулицю, дівчинка лежала на дорозі, водій поводив себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_25 вказав, що він як старший слідчий Києво-Святошинського ВП 22.06.2017 року оформлював ДТП, в якому загинула дівчинка-велосипедист; дорожні знаки, які б регулювали проїзд перехрестя, були відсутні, тому вони і не зазначались в схемі місця ДТП.

З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 22.06.2017 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст.286 КК України, за матеріали ДТП, яка мала місце в цей день приблизно об 11.30 в с. Тарасівка біля будинку № 78 по вул. Київській за участю автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який, рухаючись по вул. Київській зі сторони с. Крюківщина в напрямку с. Нове здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 , яка виїхала на проїжджу частину вул. Київська з другорядної дороги вул. Франка та рухалась з права наліво відносно напрямку руху автомобіля; внаслідок наїзду ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди (а.с. 1 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Відповідно до рапорту старшого інспектора Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 22.06.2017 року о 12.27 по лінії «102» було зафіксовано телефонний дзвінок лікаря ОСОБА_27 , який повідомив про смерть 13-річної ОСОБА_12 через наїзд авто по АДРЕСА_2 (а.с. 8, 9 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

При огляді місця ДТП, проведеного 22.06.2017 року з 13.00 до 13.40 в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , а також спеціаліста ОСОБА_30 , зафіксовано вид пригоди наїзд в с. Тарасівка по вул. Київській, 88, обстановка з моменту ДТП до початку огляду не змінилась, до місця наїзду зафіксовано заокруглення дороги направо по напрямку до с. Нове, далі пряма в плані, горизонтальна ділянка; стан покриття сухе, дорожнє покриття для двох напрямків шириною 6,8 метрів, число смуг в напрямку огляду одна, їх ширина 3,2 метри, число смуг назустріч напрямку огляду одна, їх ширина 3,6 метри, ширина узбіччя та ширина розділяючої смуги не зафіксовані, на проїжджій частині нанесені лінії повздовжньої розмітки, ліворуч та праворуч до проїжджої частини примикає узбіччя, за узбіччям будівлі сільського типу; автомобіль марки «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , знаходиться на смузі руху в напрямку с. Нове на відстані 2,9 метри від переднього лівого колеса до лінії дорожньої розмітки, велосипед «Hercules» знаходиться на узбіччі (тротуарі) на відстані 1 метра від заднього колеса до бардюрного каменю; у автомобіля «ВАЗ 21134» пошкоджено передню праву частину, капот з права, лобове скло з правої сторони, у велосипеда зігнута рама та заднє колесо; також на місці ДТП зафіксовані поверхневі сліди шин, які розташовані на проїзній частині в напрямку с. Нове, лівий 18,3 метри, правий 17 метрів (одинарні сліди гальмування), також сліди гальмування лівих коліс після зіткнення довжиною 21,7 метри; осип скла та пластику в межах слідів гальмування після зіткнення (позначка у вигляді контурного овалу під номером 4 на схемі), слід крові в межах сліду гальмування правих коліс автомобіля (позначка 7 на схемі), слід юзу (позначка 8 на схемі), а також рюкзак, які розміщений на початку слідів гальмування від правих коліс автомобіля після зіткнення (позначка 6 на схемі) (а.с. 10-18 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Відповідно до відповіді 01-10/292 від 05.03.2019 року з Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації вулиця Франка по відношенню до вулиці Київської в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області є другорядною дорогою; разом з тим, дислокація технічних засобів регулювання дорожнього руху (в тому числі дорожніх знаків), фіксується працівниками Національної поліції під час складання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди на місці (том 2 а.с. 77-80).

Співставивши вказану довідку, надану стороною захисту, та відсутність дорожніх знаків, які б регулювали рух в межах перехрестя, де відбулась дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано протоколом огляду, схемою та ілюстративною таблицею, суд робить висновок, що зіткнення автомобіля з велосипедом відбулось в умовах нерегульованого перехрестя.

Відповідно до висновку лікаря Києво-Святошинської ЦРЛ від 22.06.2017 року водій ОСОБА_10 тверезий (а.с. 19 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

22.06.2017 року після ДТП у водія ОСОБА_10 була відібрана кров для проведення дослідження для визначення вмісту і концентрації етилового спирту, яка досліджена не була, оскільки була доставлена слідчим до відділення токсикології КОБ СМЕ лише 11.09.2017 року, що перевищує 5-ти денний термін, встановлений для проведення такого роду досліджень (а.с. 182 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Відповідно до висновку експерта № 2037 17.10.2017 року в результаті токсикологічному дослідження волосся ОСОБА_10 наркотичні та психотропні речовини не знайдено. При проведенні вказаної експертизи досліджувалось волосся ОСОБА_10 , взяте у нього у якості зразка 05.10.2017 року (майже через чотири місця після ДТП). При проведенні експертизи експертом ОСОБА_31 застосовувались «свідки» (том 2 а.с. 55-56).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_32 вказав, що «свідки» це розчини, які застосовувались при дослідженні волосся, та підтвердив, що при проведенні експертизи ніяких заборонених речовин у волоссі водія ОСОБА_10 виявлено не було.

Водій ОСОБА_10 має посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_4 , видане 01.03.2005 року та являється власником автомобіля марки «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу категорії серії НОМЕР_5 (а.с. 20 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Відповідно до висновку № 12/1-1319 від 04.09.2017 року експерта ОСОБА_33 система робочого гальма автомобіля ВАЗ «21134», д/н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно несправному стані через заклинення поршнів робочих гальмівних циліндрів приводу гальм задніх коліс, дана несправність виникла до дорожньо-транспортної пригоди, водій мав можливість виявити дану несправність в процесі експлуатації автомобіля під час гальмування; рульове керування автомобіля ВАЗ «21134», д/н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено; елементи підвіски автомобіля ВАЗ «21134», д/н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (а.с. 104-108 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Експерт ОСОБА_34 в судовому засіданні зазначив, що при проведенні дослідження він безпосередньо оглядав гальмівні циліндри на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, при огляді гальмівних циліндрів було виявлено нашарування корозії та речовини коричневого кольору на робочих поверхнях поршнів, робочих циліндрів приводу задніх коліс, робочих поверхнях гальмівних барабанів задніх коліс та фрикційних накладок гальмівних колодок приводу гальм задніх коліс, водій автомобіля ВАЗ «21134», д/н НОМЕР_1 , повинен був виявити цю несправність в процесі експлуатації автомобіля під час гальмування, заклинення поршнів робочих гальмівних циліндрів задніх коліс знижує ефективність дії гальм та призводить до збільшення гальмівного шляху.

Відповідно до висновку № 12-1/11317 від 31.08.2017 року експерта ОСОБА_35 в момент первинного контакту автомобіль ВАЗ «21134», д/н НОМЕР_1 , контактував своєю передньою правою частиною із лівою боковою частиною велосипеда дорожнього типу «Hercules»; механічні пошкодження автомобілю ВАЗ «21134», д/н НОМЕР_1 , характерні для контакту з велосипедом «Hercules», локалізовані в передній правій його частині; механічні пошкодження велосипеду локалізовані в лівій боковій частині велосипеда; в момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , з велосипедом дорожнього типу «Hercules» були розташовані під кутом близько 60+10?; зіткнення автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , та велосипеда дорожнього типу «Hercules» відбулося на смузі руху в напрямку до с. Нове, встановити розташування місця зіткнення вищевказаних транспортних засобів відносно елементів проїзної частини не надається можливим по причині відсутності необхідного для цього комплексу слідової інформації в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження (а.с. 114-119 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Експерт ОСОБА_36 в судовому засіданні зазначив, що ним оглядались транспортні засоби на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, де робились відповідні заміри, які співставлялись зі слідовою інформацію, яка була зафіксована при огляді місця події; при дослідженні було встановлено, що характер пошкоджень лівої бокової частини велосипеда, напрямок зміщення деформованих деталей свідчить пре те, що прикладення деформуючої сили відбувалось в напрямку спереду назад та справа наліво.

Відповідно до висновку експерта № 336 23.06-22.07.2017 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження:

-в ділянках нижніх кінцівок: поширена рвана рана задньо-зовнішньої поверхні лівої гомілки в середній третині із переломом середньої третини лівої малогомілкової кістки, множинні дрібні садна та крововиливи в м`язи задньо-зовнішньої поверхні лівої гомілки у верхній половині, крововилив в м`язах внутрішньої поверхні лівого стегна в нижній третині, осадження зовнішньої поверхні правого стегна, садна на передній поверхні гомілки, садно на фоні синця на передній поверхні лівої гомілки, дрібні садна на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, садно на задній поверхні лівого стегна в середній третині, садно на задньо-внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині, садна колінних та гомілково-стопних суглобів;

-в ділянці тулуба: синець правої міжлопаткової ділянки, садна правої поперекової ділянки, прямі переломи 4-10 ребер справа по лопатковій лінії;

-в ділянці голови та шиї: садна обличчя, правої підщелепної ділянки, задньої поверхні шиї, крововилив в м`які покриви потиличної ділянки зліва з переломом кісток черепа, крововиливами під м`якою мозковою оболонкою, кров`янисто спинномозковою рідиною в шлуночках мозку;

-синці та садна верхніх кінцівок.

Смерть ОСОБА_11 , 2003 р. народження, наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток черепа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки головного мозку.

Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, що могла мати місце при зіткненні автомобіля з велосипедистом.

При судово-токсикологійчній експертизі в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлено (а.с. 122-124 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Висновком № 161-мк від 27-28.09.2017 року експерта ОСОБА_37 визначено, що при судово-криміналістичному дослідженні пари кедів встановлено, що на верху обох кедів виявлено дрібні розриви матеріалу в переднє-зовнішніх частинах швів союзок, які могли утворитися внаслідок перерозтягнення матеріалу верху кедів; в середній третині нижньої поверхні підошви правого кеда, поблизу зовнішнього її контура виявлено вузьку косо-повздовжньо розташовану поверхневу подряпину, яка могла утворитися внаслідок тертя під час контакту з нерівною поверхнею (предметом) в відповідному напрямку; в передній третині нижньої поверхні підошви правого кеда, поблизу зовнішнього її контура виявлено дві вузькі косо-поздовжньо розташовані поверхневі подряпини, які могли утворитися внаслідок тертя під час контакту з нерівною поверхнею (предметом), при русі підошви в напрямку ззаду-наперед та дещо справа-наліво; в середній третині нижньої поверхні підошви лівого кеда, дещо справа від умовної серединної лінії, виявлено вузьку косо-поздовжньо розташовану поверхневу подряпину, а також дозаду від неї поодинокі дрібні аналогічного характеру подряпини та ділянки здирання матеріалу підошви, які могли утворитися внаслідок тертя під час контакту з нерівною поверхнею (предметом), при русі підошви ззаду-наперед та дещо справа-наліво; при дослідженні кедів на нижніх поверхнях їх підошов слідів тертя, які б вказували на те, що під час первинного контакту з транспортним засобом кінцівки потерпілої були опорними та перебували на твердому дорожньому покритті, не виявлено (а.с. 185-187 том 1 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Експерт ОСОБА_38 , будучи допитаним в суді, вказав, що при дослідженні кедів дівчинки слідів про те, що якась з кінцівок була опорною на момент зіткнення не виявлено, оскільки всі сліди є інконтактними.

Відповідно до висновку № 12-1/1958 від 06.10.2017 року експерта ОСОБА_39 :

1) за даних дорожніх обставин при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.3, 12.4, 16.12, 31.1 Правил дорожнього руху України;

2) технічна можливість попередити зіткнення з велосипедистом полягала у виконанні водієм автомобіля вимог п.п. 12.3, 12.4, 16.12 та 31.1 Правил дорожнього руху України; при виконанні вимог вищевказаних пунктів правил дорожнього руху України, водій автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити зіткнення з велосипедистом;

3) сліди гальмування, залишені передніми колесами автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , які зафіксовані на місці пригоди, відповідають швидкості руху 73….80 км/год;

4) в заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , вбачаються невідповідності у виконанні ним вимог п.п. 12.3, 12.4, 16.12 та 31.1 Правил дорожнього руху України;

5) згідно ілюстративної таблиці встановлено, що до вул. Франка на проїзній частині вул. Київська зафіксовано сліди гальмування лівих коліс 18,3 метри та правих коліс 17 метрів, які закінчуються навпроти вул. Івана Франка, тобто до моменту наїзду автомобіль гальмувався щонайменше 18,3 метри, тобто відстань зазначена у питанні, яке ставилось на вирішення експерта, що в момент зміни напрямку руху (несподіваного виїзду) велосипедиста на проїжджу частину між транспортними засобами була близько 15 метрів є технічно неспроможною так як вона є меншою за залишені сліди гальмування автомобіля «ВАЗ» навіть без врахування відстані, яку автомобіль «ВАЗ» проїхав за час приведення гальмівної системи в дію;

6) з технічної точки зору вбачаються невідповідності у виконанні водієм автомобіля «ВАЗ» вимог п.п. 12.3, 12.4, 16.12 та п. 31.1 Правил дорожнього руху України, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та виникненням аварійної ситуації (а.с. 24-31 том 2 матеріалів кримінального провадження № 000751).

Будучи допитаним в суді експерт ОСОБА_40 вказав, що ним досліджувались всі матеріали кримінальної справи, надані в розпорядження; велосипедист є учасником руху, тому має перевагу на рівнозначному перехресті; водій автомобіля «ВАЗ» при русі в межах дозволеної швидкості до 60 км/год міг би зупинити автомобіль як при справній гальмівній системі, так і при несправній, якби навіть гальмував тільки передньою віссю транспортного засобу.

Отже, з`ясувавши всі обставини у кримінальному провадженні, дослідивши надані в розпорядження суду докази та оцінивши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю.
Водій ОСОБА_10 , керуючий 22.06.2017 року власним автомобілем марки «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , який мав несправну гальмівну систему, що є порушенням п. 31.1 ПДР, рухаючись по вул. Київській в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області з порушенням п. 12.4 ПДР з перевищенням допустимої в межах населеного пункту швидкості руху, в порушення пп. «б» п. 2.3 ПДР не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не відреагував на її зміну у вигляді велосипедиста ОСОБА_12 , яка виїхала з вул. Франка, в порушенням пп. «б» п. 12.3 ПДР негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_12 , яка від отриманих травм померла на місці пригоди.
Вина ОСОБА_10 доведена проведеними у справі експертними дослідженнями, показаннями експертів, які обґрунтували та довели в судовому засіданні достовірність викладених у експертному дослідженні висновків про причину наїзду на велосипедиста невідповідність дій водія ОСОБА_10 п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, пп. «б» п. 12.3, п. 12.4, п. 31.1 ПДР України, показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 .
Доказом перевищенням водієм ОСОБА_10 допустимої швидкості руху керованого ним транспортного засобу суд визнає експертний висновок № 12-1/1958 від 06.10.2017 року, оскільки для визначення швидкості руху автомобіля необхідні спеціальні знання. Тому показання свідка ОСОБА_41 про швидкість руху автомобіля «ВАЗ» та його висновків щодо винуватця ДТП суд не бере до уваги, оскільки ці показання носять суб`єктивний оціночний характер та спростовані висновками проведених експертних досліджень.

Показання обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає його лінією захисту, яка не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи в суді та спростована дослідженими судом доказами.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд бере до уваги, що він раніше не судимий; як мешканець смт. Глеваха Васильківського району Київської області характеризується з позитивної сторони; не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатр, має стійкі соціальні зв`язки.

Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_10 діяння та дані, які характеризують його особу, його ставлення до вчиненого, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України

Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку, суд не знаходить.

Вирішуючи заявлені у справі цивільні позови, суд, виходячи з вимог ст. ст. 127 129 КПК України, а також враховуючи майновий стан обвинуваченого, вважає, такими, що підлягають до задоволення, вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих по 500 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди.

Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, які є вартістю проведених експертиз, на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк його затримання під час досудового розслідування (з 22.06.2017 року по 23.06.2017 року), а також термін його перебуванням під вартою в ДУ «Київський СІЗО» під час досудового розслідування, а саме з 07.09.2017 року по 05.10.2017 року, всього 31 (тридцять один) день.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_6 500000 (п`ятсот тисяч) грн. моральної шкоди, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 500000 (п`ятсот тисяч) грн. моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0003751 у розмірі 6679 (шість тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн. 80 коп.

Речові докази у справі:
- автомобіль марки «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Кібенка, 166, - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- велосипед марки «Hercules», який поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Кібенка, 166, - повернути ОСОБА_7 ;

- жіночі кеди потерпілої ОСОБА_42 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, - повернути ОСОБА_7 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 року, на автомобіль марки «ВАЗ 21134», д/н НОМЕР_1 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1