Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1739/19
Провадження №: 1-кп/332/232/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 13.03.2019 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000351 від 13.03.2019 року.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки вважає, що під час досудового розслідування були дотриманні вимоги КПК України, а тому підстав для повернення обвинувального акту, а також підстав для закриття кримінального провадження немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження та будь яких клопотань не заявили.

При проведені підготовчого судового засідання встановлено, що кримінальне провадження підсудне даному суду і підстав для його закриття немає. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами КПК України і підстав для його повернення прокурору також судом не встановлено. Судовий розгляд даного кримінального провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. На підставі наведеного, суд вважає за можливе призначити кримінальне провадження для розгляду в судовому засіданні.

Разом з тим, під час підготовчого судового засідання від прокурора надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з посиланням на наявність ризиків, передбачених п.1,п.3,п.4та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: запобіганню спробам переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого, свідківу цьому ж кримінальному провадженні перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність цих ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у злочині, який по ступеню тяжкості віднесено до категорії тяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватися від суду, що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, не має місця реєстрації та стійких соціальних зв`язків. Йому відомо місце роботи потерпілої ОСОБА_6 , що вказує на те, що він може впливати на неї через погрози, що є ризиками передбаченими п.3,4 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 є особою раніше судимою та на шлях виправлення не став, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. З посиланням на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою не забезпечить відвертання вищевказаних ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що він потребує лікування, яке у повному обсязі може отримати у лікувальному закладі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого та потребу у лікуванні.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з наступних підстав.

Згідно ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.05.2019 року, з визначенням застави у розмірі 96050грн.. На підставі ухвали слідчого судді від 03.05.2019 року строк тримання під вартою продовжений до 01.06.2019 року.

Обрання, продовження дії такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників кримінального провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.

Положеннями ч.3 ст. 315 КПК України передбачено, щопід часпідготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Метою запобіжного заходу, як визначено частиною 1 статті 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду,вчинити інше кримінальне правопорушення(п.1,п.5 ч.1 ст.177 КПК України). При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У п.п.61,62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року у справі «Смирнов проти Росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні навмисного злочину, який по ступені тяжкості відноситься до категорії тяжкого злочину, за який при доведеності обвинувачення загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Разом з тим, суд враховує наявність на даний час ризиків, передбачених п.1,п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є раніше судимим за вчинення умисних злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, його вік, відсутність офіційного працевлаштування, та як наслідок відсутність постійного джерела доходів, тяжкість інкримінованого злочину та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини, відсутність місця реєстрації та сім`ї, тобто відсутність стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків переховування від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Разом з тим, суд враховує наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який лише 26.02.2019 року звільнився з місць позбавлення волі і на теперішній час знову обвинувачується у вчинені умисного злочину.

При цьому суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», та вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування до обвинуваченого більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та, відповідно, зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, оскільки більш м`який запобіжний захід на даний час, на думку суду,не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , так як на теперішній час відсутні підстави вважати, що вже не існують ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовженні під час досудового розслідування, зокрема, вище перелічені ризики передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, суд вважає, що перебування обвинуваченого під вартою протягом такого періоду часу не виходить за межі розумного строку, а також враховує, що судове провадження не буде завершено до спливу продовженого строку тримання під вартою, тобто до 01.06.2019 року. Матеріали кримінального провадження на даний час не містять відомостей про те, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_4 не може утримуватися під вартою.

На підставі вище наведеного, суд вважає за можливе клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 177-178,183,197,314-316,369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, прийняти до провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя та призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції (дистанційне судове провадження) на 07 червня 2019 року на 15.00годину.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 27 липня 2019 року, з утриманням його в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» та визначенням застави у розмірі 96050гривень.

Ухвала діє з дня її постановлення та в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , датою закінчення дії ухвали є 27 липня 2019 року.
ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у розмірі 96050грн. (дев`яносто шість тисяч п`ятдесять) гривень у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Заводського районного суду м.Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися із свого фактичного місця проживання або перебування без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи перебування; 3) здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
З моменту звільнення з-підварти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати її копію Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор».

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1