Справа № 175/3170/19
Провадження № 1-кп/175/153/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Слобожанське угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню №0000216 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Широке, Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальної освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 4 ст. 407 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним, органом досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №61 (по стройовій частині) від 11 березня 2019 року зарахований в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 78 (по стройовій частині) від 04 квітня 2019 року солдата ОСОБА_6 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду помічника гранатометника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04 березня 2015 року № 39 зазначено, що до ст. 407 КК України внесені зміни та її доповнено ч. 4, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05 березня 2015 року. Таким чином солдат ОСОБА_6 вчинив злочин в умовах особливого періоду.

18 липня 2019 року солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 НГУ, військове містечко № НОМЕР_2 якої дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 НГУ, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

08 серпня 2019 року солдат ОСОБА_6 , прибув до військової частини НОМЕР_1 НГУ та приступив до виконання своїх службових обов`язків, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 18 липня 2019 року солдат ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 НГУ, військове містечко № НОМЕР_2 якої дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 08 серпня 2019 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

08 серпня 2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.407 КК України у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 5 (п`ять) місяців.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі ухвалити вирок.

Захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості: не заперечувала факту укладання угоди, відсутності психологічного та фізичного тиску на обвинуваченого, згодна з призначенням обвинуваченому покаранням, визначеним в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні йому законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Судові витрати та речові докази - відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 08 серпня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000216 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України затвердити.

ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 5 (п`ять) місяців.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1