ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/1006/19 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-сс/819/367/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвали слідчих суддів
УХВАЛА
іменем України
25 червня 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника підозрюваного: адвоката ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000404 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 30.05.2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Клопотання заступника начальника СВ Генічеського ВП ГУНП в Херсонської області ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Генічеської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задоволено. Продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 29 червня 2019 року включно. Вказано про припинення строку дії ухвали 30.06.2019 року.
В обґрунтування своїх доводів слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за одне з яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, не має офіційного місця роботи або навчання та іншого джерела прибутку, раніше судимий, та встановив продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання слідчого та звільнити його з під варти. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б вказували на обґрунтованість його підозри у вчиненні злочинів. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки тимчасово перебував у Бериславському ІТТ, звідки не мав можливості направити апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, заслухавши учасників процесу в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 22 ч.6 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до приписів ст. 399 КПК України, особа має право порушувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав поважності його пропуску, а суддя-доповідач, за наявності для того підстав, має право поновити строк.

Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як вбачається з поданого підозрюваним клопотання, після оголошення судового рішення 30.05.2019 року, він тимчасово був доставлений до Бериславського ІТТ, звідки не мав можливості направити апеляційну скаргу, крім того, він пропустив строк на апеляційне оскарження лише на два дні, тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з огляду на закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ключовий принцип доступу до правосуддя, що є складовою права на справедливий суд.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги колегія суддів зважає на наступне.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Положення ст. 197 КПК України передбачають, що строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

В ухвалі слідчого судді про продовження строку тримання під вартою має бути обґрунтовано, яким чином обставини, що свідчать про наявність вказаних ризиків, виправдовують тримання особи під вартою.

При вивченні матеріалів провадження встановлено, що слідчим суддею дотримано вказаних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 01 квітня 2019 року біля 01:00 години в м. Генічеськ, Херсонської області, перебуваючи неподалік перехрестя вулиці Курортної (Кірова) та узвозу Монастирський, умисно, керуючись корисливими мотивами, направленими на збагачення за рахунок відкритого заволодіння майном ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що супроводжувалося застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого у вигляді захвату руки та скручуванню її у суглобі, заволодів мобільним телефонм потерпілої марки Meizu M5s. та в період часу з 02:00 години до 03:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи моральними засадами суспільства, щодо статевої недоторканості особи, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті природним та неприродним способом, застосувавши фізичне насильство, що виразилося в фізичному подоланні опору потерпілої, а саме триманні рук, розсуванні ніг, триманні за волосся, в тому числі, шляхом застосування металевого предмету, який потерпіла сприйняла як ніж, та утримання його на задній частині тулубу потерпілої ОСОБА_11 , незважаючи на прохання потерпілої припинити протиправні дії, посилаючись на перебування у стані вагітності, погрожуючи позбавленням життя останньої вчинив дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмета без добровільної згоди потерпілої особи.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та за ч.2 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, або будь-якого іншого предмета без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.
Відомості про вказані кримінальні правопорушення внесено до ЄРДР під № 0000404 від 01 квітня 2019 року.
01 квітня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.2 ст.186 КК України.
02 квітня 2019 року ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області у відношенні ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.05.2019 року включно.
Зважаючи на те, що двомісячний строк досудового розслідування спливав 01.06.2019 року, а у провадженні необхідно отримати та долучити до матеріалів висновки судових експертиз, виконати вимоги ст. 290 КПК, постановою керівника Генічеської місцевої прокуратури від 23.05.2019 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 01.07.2019 року.
Продовження строку досудового розслідування зумовило звернення 23.05.2019 року слідчого СВ Генічеського ВП ГУНП до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, яке оскаржуваною ухвалою було задоволено.
Посилання підозрюваного в апеляційній скарзі на необґрунтованість підозри як підставу звільнення його з-під варти не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підозра обґрунтована показаннями потерпілої ОСОБА_11 , результатами проведеного з потерпілою слідчого експерименту та пред`явлення потерпілій осіб за фотознімкам для впізнання, якими зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_11 прямо вказала на ОСОБА_7 як на особу, яка 01.04.2019 року природним те неприродним способом вчинила її зґвалтування та незаконно заволоділа її мобільним телефоном марки Meizu M5s.; вилученим при затриманні ОСОБА_7 мобільним телефоном потерпілої марки Meizu M5s., який визнаний речовим доказом.
Вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри доведена слідчим та сумнів не викликає, отже доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри є безпідставними.

Доводи захисника про неправильну кваліфікацію дії підозрюваного за ч.2 ст. 152 та ч. 2 ст. 186 КК не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема формулювати обвинувачення, надавати кваліфікацію діям підозрюваного, оцінювати докази з точки зору їх допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. На цьому етапі оцінюється вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра особи у вчиненні злочину, а для обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 152 КК України, зібраних слідчим доказів на цій стадії провадження достатньо.

Належним чином встановлено слідчим суддею той факт, що ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема можливого переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілу та продовження злочинної діяльності, не зменшились враховуючи, що ОСОБА_7 неодноразово засуджувався за злочини проти статевої свободи та недоторканості, а також проти здоров`я людини, передбачені ст. 152 ч.1, 122 ч.1, 125 ч.1, 153 ч.1 КК України, а також за вчинення тяжкого умисного корисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи підозрюваного та систематичність злочинної діяльності.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.20111 року ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Колегія суддів дійшла висновку, що на даний час з урахуванням ступеня тяжкості та характеру злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч 2 ст. 152 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та відомостей про його особу, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти статевої свободи, статевої недоторканності, здоров`я та власності, не має офіційного джерела доходу, міцних соціальних зав`язків, продовжують існувати об`єктивні ризики, що він може уникнути слідства й суду, незаконно вплинути на хід досудового розслідування шляхом здійснення незаконного впливу на потерпілу та можливих свідків, продовжити злочинну діяльність у разі застосування менш суворого запобіжного заходу. Обрання щодо ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що єдиним способом запобігти наведеним вище ризикам та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків може бути продовження строку тримання його під вартою, але в межах продовженого строку досудового розслідування.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 30.05.2019 року.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 30.05.2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 30.06.2019 року- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2