Справа № 504/2615/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2019 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000784 від 24.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуляївка Березівського району Одеської області, українеця за національністю, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, має співмешканку ОСОБА_4 та 4 неповнолітніх дітей, з неповною середньою освітою, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-05.03.2014 року Березівським районним судомОдеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки, знятий з обліку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ясна Поляна, Миколаївського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, фактично мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
-05.03.2014 року Березівським районним судомОдеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки, знятий з обліку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
встановив:
У невстановлені у ході досудового розслідування дату, час та місці у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконний вилов у період нересту водних живих ресурсів риби у акваторії Тилігульського лиману.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, 24.05.2018 приблизно о 04 годині 50 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_3 прибули до акваторії Тилігульського лиману, який перебуває у складі регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» Одеської області, що в межах Курісовської сільської ради Лиманського району Одеської області з знаряддями лову риби - сітки бичкові в кількості чотирнадцять одиниць (9 сіток ліскова віч 20-24 мм, висотою 0,5-0,7 м, довжиною 30-50 мм; 5 сіток бичкові капронові 20-24 мм, висотою 0,5-0,7 м, довжиною 30-50 м).

У продовження своїх злочинних дій, не маючи дозвільних документів на рибний добувний промисел, у порушення:

- п. 3.15.3. Правил любительського та спортивного лову, затверджених Наказом Держкомрибгоспу України № 19 від 15.02.1999, згідно з яким забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм

- п.п. 1.2.Наказу «Про заходи щодо встановлення весняно-літньої заборони на лов водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України в 2018 році» № 47 від 26.03.2018 згідно з яким у Тилігульському лимані у період з 01 травня по 15 червня заборонене спортивне та любительське під час ходу риби на нерест та відкладання ікри,

в період нересту на вищевказаній території, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_3 з використанням вказаних знарядь лову здійснили незаконний вилов цінних порід риби, а саме - бичка «зеленчак» в кількості 20 кілограм, вартістю 30 гривень за 1 кілограм на загальну суму 600 гривень, камбали-глоса 5 штук, вартістю 1504 гривень за 1 штуку на загальну суму 7 520 гривень, усього на загальну суму 8 120 гривень.

Таким чином, своїми неправомірними діями у період нересту ОСОБА_5 та ОСОБА_9 заподіяли істотну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразились у незаконному зайнятті рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.

22.06.2018 року між прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000784 від 24.05.2018року та обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника адвоката ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470, 472 та 473 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до умов вказаних угоди прокурор, обвинувачений ОСОБА_9 та захисник адвокат ОСОБА_8 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , за ч.1 ст.249 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_9 беззастережно у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, згідно до обвинувального акта від 22.06.2018 року.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений ОСОБА_9 та захисник - адвокат ОСОБА_8 , узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинений ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, а саме у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 1 ст. 249 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 вказував, що вище зазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Обвинувачений ОСОБА_9 зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Також, 22.06.2018 року між прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000784 від 24.05.2018року та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470, 472 та 473 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до умов вказаних угоди прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч.1 ст.249 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 беззастережно у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, згідно до обвинувального акта від 22.06.2018 року.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та захисник - адвокат ОСОБА_7 , узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинений ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, а саме у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угод про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоди про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_5 узгоджене в угодах покарання.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_5 визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в обсязі обвинувачення, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявили, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання. Просили угоди про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам відповідно до ст.469 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_5 беззастережно визнали себе винуватими, згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як пом`якшувальною покарання обвинуваченомуОСОБА_9 обставиною, згідно ст.66 КК України, суд враховує те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся.
Обтяжуючих обставин покарання обвинуваченомуОСОБА_9 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Як пом`якшувальною покарання обвинуваченомуОСОБА_5 обставиною, згідно ст.66 КК України, суд враховує те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся.
Обтяжуючих обставин покарання обвинуваченомуОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Подані на розгляд суду угоди відповідають вимогам кримінального процесуального закону, оскільки їх умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, враховуючи особу обвинувачених, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості від 22.06.2018 року, укладеної між прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої ч. 1 ст. 249 КК України.

До обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.
Судові витрати вісутні.

Цивільний позовне заявлявся.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8,124,129 Конституції України, ст.ст. 2,7, 8, 22, 26, 124, 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 червня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , за кримінальним провадженням №0000784 від 24.05.2018року, справа № 504/2615/18, провадження №1-кп/504/164/19.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 червня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , за кримінальним провадженням №0000784 від 24.05.2018року, справа № 504/2615/18, провадження №1-кп/504/164/19.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити ОСОБА_5 міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1