Провадження № 1-кп/161/1011/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002876, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 20.09.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, з неповною середньою освітою, заміжньої, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої, не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357 ч.1, ст.185 ч.2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Мала Глуша Любешівського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з неповною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 01.08.2019 близько 22.00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_6 , таємно викрала відкриту в ПАТ КБ «Приватбанк» банківську картку, належну останньому, рахунок № НОМЕР_1 , що є офіційним документом.

Цього ж дня, обвинувачена ОСОБА_4 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , близько 23.20 год., умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 1, внаслідок здійснення транзакції, таємно викрали грошові кошти у розмірі 1400 грн та 8400 грн, із використанням банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м.Луцьк пр.Відродження, 1, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 9800 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, відповідно, викрала офіційний документ, вчинений з корисливих мотивів, а також таємно викрала чуже майно, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй правопорушень визнала повністю, цивільний позов потерпілого визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин суду дала показання, що 01.08.2019 у вечірню пору доби, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , з метою зняття коштів, викрала банківську картку потерпілого, з якої в подальшому, домовившись з ОСОБА_5 , зняли кошти 1400 грн та 8400 грн. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні визнав повністю, цивільний позов потерпілого визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин суду дав показання, що 01.08.2019 у вечірню пору доби, попередньо домовившись з ОСОБА_4 , зняли з картки ПАТ КБ «ПриватБанк» належної потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 9 800 гривень. Збитки відшкодовані частково в розмірі 1000 грн. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт викрадення належної йому картки ПАТ КБ «ПриватБанк» та викрадення обвинуваченими з неї коштів на загальну суму 9 800 грн. На суворому покаранні обвинувачених не наполягає, збитки відшкодовані частково -1000 грн, заявлений ним цивільний позов підтримує повністю, просить його задовольнити.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, кожним зокрема, їх винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винних.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного зокрема, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного зокрема, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 є особою молодого віку, не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, вину визнала, у вчиненому щиро розкаялася, потерпілий не наполягав на суворому покарані у випадку повного відшкодування завданих нею збитків, шкода відшкодована частково, має постійне місце проживання, при цьому, вчинила умисні корисливі злочини, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості, вона одружена, має на утриманні малолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виключає можливість призначення покарання у виді обмеження волі, а тому врахувавши наведені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та їй слід призначити покарання в межах санкцій статтей, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно, у виді штрафу та позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченій мінімальний іспитовий строк та поклавши обов`язки, згідно ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 є особою молодого віку, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався,вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває малолітня дитина -17.06.2018 р.н., потерпілий не наполягав на суворому покарані у випадку відшкодування заданих збитків, завдана шкода відшкодована частково, при цьому, вчинив умисний корисливий злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а тому суд, призначає покарання в межах санкцій статті, у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання щодо обвинувачених, є необхідною та достатньою для їх виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі ст.128, 129 КПК України, ст.1166 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди задовольнити, стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 8800 (вісім тисяч вісімсот) грн.
Матеріальна шкода судом стягується відповідно до ступеню вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення та в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст.357 ч.1, ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання:
-за ст.357 ч.1 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн штрафу;
-за ст.185 ч.2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 8800 (вісім тисяч вісімсот) грн.
Речові докази: копія роздруківки про рух коштів із банківської карти та копії фото із банкомату залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1