УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000097 від 29.03.2016, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна у даному кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИЛА:
18 вересня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000097 від 29.03.2016, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна у даному кримінальному провадженні.

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 було передано на розгляд слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 19 вересня 2019 року.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як убачається зі змісту скарги, заявником оскаржується бездіяльність слідчого пов`язана з неповерненням тимчасово вилученого майна в порядку, визначеному ст.169 КПК України.

Так, 06.04.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 24.03.2017 в квартирі, в якій проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук в ході якого, серед іншого, було вилучено майно, а саме мобільний телефон iPhone 6S Plus, ІМЕІ: НОМЕР_1 разом з коробкою з-під нього та чеком, який був у коробці, яке, на думку представника заявника, є тимчасово вилученим майном, яке підлягає поверненню його володільцю.

Оскільки на вилучення такого майна ухвалою слідчого судді дозвіл прямо не надавався, арешт на таке майно не накладався, а тому воно повинно бути повернуте його володільцю.

Так, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, в даному випадку виникнення права на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, а також початок процесуального строку, визначеного для оскарження, необхідно пов`язувати зі спливом сорока восьми годин після проведення огляду, обшуку, в ході якого тимчасово вилучене майно було вилучене.
Виходячи із змісту ч.5 ст.171 та ч. 1 ст. 304 КПК України, оскільки відмова у неповерненні тимчасово вилученого майна не була оформлена постановою, то 10-денний строк на звернення до слідчого судді з оскарженням бездіяльності починається з моменту вчинення бездіяльності, яка розпочалася після спливу 48 годин після проведення обшуку, тобто з 08 квітня 2017 року.
Однак, зі скаргою щодо неповернення тимчасово вилученого майна представник володільця тимчасово вилученого майна звернулася лише 18 вересня 2019 року, тобто за минуванням більше як двох років чотирьох місяців з дня проведення обшуку та вилучення майна, та з пропуском 10 денного строку на оскарження.
При цьому, слідчим суддею враховується, що обшук у квартирі, в якій проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , проводився за участі самого ОСОБА_3 , що свідчить про обізнаність останнього про вилучення майна, яке адвокат ОСОБА_2 просить повернути.
Разом з тим, у скарзі не наведено даних про вжиття володільцем майна ОСОБА_3 чи його представником протягом більше як двох років з дня вилучення майна дій, спрямованих на повернення тимчасово вилученого майна.
Так, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).
В той же час в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 справа «Мельник проти України» (Заява 23436/03) суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Отже, зважаючи на те, що володілець майна ОСОБА_3 чи його представник у визначений КПК України строк не вжив доступні способи захисту, як заявник вважає його порушеного права на власність, а тому скарга вважається такою, що подана з пропуском десятиденного строку, який передбачено для звернення до суду з такою скаргою в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Разом з тим, представник заявника в своїй скарзі не порушує питання про поновлення строку оскарження, передбаченого ст. 304 КПК України, а також не зазначає поважність причини такого пропуску. При цьому, представник володільця тимчасово вилученого майна посилається на Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до положень якого, заявник відносить бездіяльність з неповернення майна до категорії триваючих процесуальних дій, вважаючи, що така бездіяльність не має кінцевого строку.
Однак, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.1 Кримінально процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, до якого не належить узагальнення судової практики, як результат аналітичної роботи вищестоящого суду.
За таких обставин, з огляду на засади змагальності сторін, закріплені в статті 22 КПК України, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами правових позицій, прав, свобод та інтересів засобами, передбаченими КПК України, суд не має можливості вирішити питання про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження та підстав для його поновлення за відсутності такого клопотання.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернути скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000097 від 29.03.2016, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна у даному кримінальному провадженні особі, яка її подала.
Разом з цим слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст.169, 171, 235, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000097 від 29.03.2016, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна у даному кримінальному провадженні - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1