Справа № 577/3436/19
Провадження № 1-кп/577/428/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" вересня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 від 25 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тьоткино, Глушковського району, Курської області, Російської Федерації, мешканки АДРЕСА_1 , ромської національності, освіта базова середня, неодруженої, не працюючої, раніше судимої:

1) 05.04.2012 року Тростянецьким міськрайонним судом Сумської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

2) 14.09.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.186 ч.3, ст.185 ч.3 ст.70, ст.70 ч.4 ст.71 КК україни до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнена 09.12.2014 року на підставі ухвали Уманського районного суду Черкаської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 9 днів;

3) 05.06.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 190 ч.2 КК України до 1700 гривень штрафу,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України в тому, що 25 серпня 2018 року близько 12 години в господарстві ОСОБА_6 , яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 ,скоїла відкрите викрадення чужого майна, грошових коштів ОСОБА_6 в сумі 2200 гривень, поєднане з проникненням у житло, повторно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , яке обгрунтовує тим , що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який згідно санкції ст.186 ч.3 КК України їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років. Обвинувачена не працює та не має законного джерела доходів, є особою, схильною до скоєння кримінальних правопорушень, неодноразово судима, кожен раз за злочини проти власності, на даний час має не зняті та не погашені судимості. Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 та покладено обов`язки - прибувати до слідчого , прокурора або суду за першою вимогою , цілодобово, не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, носити електронні засоби контролю. На даний час сплинув строк дії ухвали , однак ризики вчинення нового злочину та спроби переховуватися від суду не перестали існувати.

За таких обставин ,до обвинуваченої ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам вчинення нового злочину та переховування від суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечує проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснила, що перебуваючи під домашнім арештом , вона не порушувала покладені обов`язки та умови запобіжного заходу , а також, перебуваючи в умовах без запобіжного заходу, коли закінчився строк його дії, вона не переховувалася від суду, нового злочину не вчиняла. Вона має місце проживання в с. Попівка Конотопського району, має неповнолітню дитину, яка відвідує Попівську загальноосвітню школу, наміру ухилятися від суду чи вчиняти злочини вона не має.

Захисник ОСОБА_5 заперечує проти клопотання прокурора, підтримує підзахисну та просить застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання .

Потерпіла ОСОБА_6 заперечує проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку , що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Частинами 2, 3 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

З положень п. 1 ч. 2 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (справа «Буткевічюс проти Литви»).

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Обвинувачена є особою, що має не зняту і не погашену судимість, характеризується як особа, схильна до вчинення злочинів проти власності. В той же час, суду не надано відомостей про те, що ОСОБА_7 ухилялася від слідства чи суду, що б давало достатніх підстав для її затримання чи примусового доставлення до слідчого чи суду, в розшуку обвинувачена не перебувала. Посилання на тяжкість злочину та покарання є недостатнім обґрунтуванням ризику ухилення від суду, ОСОБА_4 вказала постійним місцем проживання АДРЕСА_1 , за яким вона фактично і мешкає, має неповнолітню дитину, яка проживає разом з нею та відвідує шкільний заклад і вказані обставини прокурором не оспорені.

На думку суду, прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що в сукупності обставинами кримінального провадження, даними про особу обвинуваченої не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і запобігти ризику вчинення нового злочину можливо у разі застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на строк до двох місяців і покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, прибувати до суду за вимогою, заборонити їй відлучатися з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово кожного дня без дозволу суду за виключенням періоду з 8 год до 11 години.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім, необхідним, доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_4 та виконання покладених на неї відповідних процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що суду не надано відомостей про те, що підозрювана офіційно постійно працює і має можливість внести заставу, а також відсутні будь-які заяви від інших осіб, які б могли внести заставу, чи забезпечити особисту поруку, тому такі запобіжні заходи не можуть бути розглянуті судом, як альтернативні домашньому арешту. Виходячи з обставин кримінального провадження, що викладені в обвинувальному акті, відомостей про особу обвинуваченої, на переконання суду запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є таким, що не повній мірі зможе гарантувати виконання покладених обов`язків.

Керуючись ст.331 КПК України,-

Постановив :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю та зобов`язати ОСОБА_4 під час дії запобіжного заходу не залишати місце проживання в АДРЕСА_1 цілодобово кожного дня, крім часу з 8 год до 11 год та покласти на ОСОБА_4 обов`язки :

1) прибувати за викликом до суду ;

2) носити електронні засоби контролю, застосовані відділом поліції;

3) невідкладно повідомляти суд та працівників поліції, які здійснюють контроль про зміну місця проживання та реєстрації.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції , які здійснюють контроль за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому вона перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Здійснення контролю за виконанням ОСОБА_4 обов`язків у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу покласти на Конотопський ВП ГУНП в Сумській області.

Строк дії ухвали встановити до 29 листопада 2019 року до 24 години.

СуддяОСОБА_1