УХВАЛА
Іменем України

19 листопада 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козача Лисиця Бєлгородської області Російської Федерації, зареєстрованою та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, вдівця, раніше не судимого:

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 від 17 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в період часу з 14.11.2019 по 17.11.2019, близько 14 години, ОСОБА_4 , знаходився в гостях у знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , виникла сварка, на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого умислу, в той же період часу, близько 14 години, перебуваючи за вищевказаною адресою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 взяв ніж, який знаходився на кухонному столі, яким навмисно наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , згідно судово-медичної експертизи № 12-17/277 Змт/19 від 18.11.2019, ОСОБА_7 заподіяно проникаюче сліпе, колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини, що призвело до розвитку гострої крововтрати. За ступенем тяжкості вищезазначене поранення, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом № 6 МОЗ України від 17.01 .1995 р.).

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 , в той же день, настала смерть ОСОБА_7 . Причиною смерті останнього стало проникаюче сліпе, колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини, що призвело до розвитку гострої крововтрати.

18.11.2019 о 17 год 00 хв ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

19.11.2019 о 12 год 05 хв ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0001038 від 17.11.2019; заяви про вичнення злочину, від 17.11.2019 за № 10000; протоколу огляду місця події від 17.11.2019; довідки судово- медичного експерта Зміївського РВ ХОБСМЕ; протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 18.11.2019; інформації Задонецького сільського голови, заяви ОСОБА_4 від 18.11.2019; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 19.11.2019; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19.11.2019; протокол зхатримання ОСОБА_4 від 18.11.2019 (а.п. 4-42)

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого. Пояснив, що злочин не скоював. Його фактично було затримано ввечері 17.11.2019. Добу до 18.11.2019 його тримали у відділі поліції, застосовували фізичний та психічний примус. Перше конфідеційне побачення з захисником відбулося близько 11 год 00 хв 18.11.2019. Про власноруч написані зізнання він та адвокат не зазначили у повідомленні про підозру та протоколі допиту підозрюваного від 19.11.2019, з яких причин пояснити не зміг. Стверджував, що розписувався у журналі відвідувачів Зміївського ВП наступного дня після затримання, тобто 18.11.2019.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання, вважає, що фактичне затримання було ввечері 17.11.2019. Повідомлення про підозру було вручено 19.11.2019, з порушенням 24-годинного строку, тому особа підлягає звільненню.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою підозрюваного ОСОБА_4 та зі слів продавця магазину на ім`я ОСОБА_17 дізналася, що її брата затримано працівниками поліції ввечері 17.11.2019. Крім того, зі слів сусідки підозрюваного ОСОБА_4 вона знає, що вночі 17.11.2019 напроти будинку її брата стояв автомобіль чорного кольору. З вечора 17.11.2019 її брат на телефонні дзвінки до нього не відповідав. До відділу поліції з метою дізнатися про долю свого брата вона не зверталась.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховатись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів. які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:п 4), ч.2 ст.183 КПК України до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, судом приймається до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Крім того, тримання особи під вартою є виправданим, якщо конкретні обставини дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими обставинами є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливість ухилитися від явки до суду та вчинити інший злочин.

При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про особу підозрюваного.

При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років. Враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому є підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, не надає можливості ухилення підозрюваного від досудового розслідування, виключає можливість впливу підозрюваного на потерпілого та свідків.

Не викликали сумніву ті обставини, що ОСОБА_4 затримано о 17 год 00 хв 18.11.2019, оскільки протокол затримання не містить його письмових заперечнь, таких же письмових заперечень не зафіксовано у письмовому повідомленні про підозру від 19.11.2019, ані самим підозрюваним ані його захисником. Хоча заперечення іншого змісту відображені. Стороною захисту не надано оцінки факту про те, що перше конфідеційне побачення із захисником відбулось близько 11 години 18.11.2019, не дивлячись на те, що доручення на участь захисника у даному кримінальному провадженні видано центром о 17 год 50 хв 18.11.2019.

Відповідно до частини 1 статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою рахувати з 17 год 00 хв 18 листопада 2019 року.

Строк дії ухвали шістдесят днів, з 18.11.2019 до 16 січня 2020.

Зобов`язати заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Виконання ухвали доручити працівникам Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області та направити ОСОБА_4 до ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: