Справа № 344/9811/19
Провадження № 1-кп/344/684/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно з ст. 89 КК України не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В умовах особливого періоду військовослужбовець за контрактом ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць за наступних обставин.

12.12.2013 року ОСОБА_5 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби строком на 3 (три) роки. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2013 № 311-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Однак, 21.12.2018 року о 08год. 00хв. солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за місцем постійного проживання в с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області, де проводив час на власний розсуд. 03.05.2019 року о 15год. 00хв. солдат ОСОБА_5 не з`являючись у військову частину, самостійно з`явився до військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, що по вул. Чорновола, 9 в м. Івано-Франківськ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив викладені вище обставини його не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного; стан здоров`я та його майновий стан; те, що він за місцем проживання характеризується позитивно; тимчасово не працює; має міцні соціальні зв`язки; неодружений; на обліку в лікаря психіатра не перебуває; згідно з ст. 89 КК України не судимого.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Крім цього, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за ОСОБА_5 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі його звільнення з такої служби - на орган пробації за місцем його проживання.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1