УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/15413/19

Провадження № 1-кп/638/1497/19

04.10.2019 суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003280 від 17.08.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

02.10.2019р. в провадження судді ОСОБА_1 переданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003280 від 17.08.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Правове регулювання розподілу матеріалів, що надходять до суду, зокрема скарг, визначено загальним нормативним актом Кримінальним процесуальним кодексом України, спеціальним актом, таким як Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 року №25 (з наступними змінами та доповненнями), та локальним актом - Засадами використання автоматизованої системи документообігу Дзержинського районного суду м. Харкова, затвердженого рішенням зборів суддів Дзержинського районного суду м. Харкова.
Вищевказане кримінальне провадження відповідно до вказаного положення передано в провадження судді ОСОБА_1 для вирішення питання щодо об*єднання з матеріалами кримінального провадження щодо особи, стосовно якої вже здійснюється судове провадження у відповідності до ст.. 334 КПК України.

При вивченні матеріалів зазначеного кримінального провадження встановлено, що 02.09.2019р. суддя ОСОБА_1 , як слідчий суддя, розглядала клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про призначення експертизи по кримінальному провадженню № 0003280 від 17.08.2019р.

Відповідно до частини 1 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Відповідно до частин 1, 3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, та враховуючи існування обставини, передбаченої частиною 1 статті 76 КПК України, суддя ОСОБА_1 вважає за необхідне заявити самовідвід.
Відповідно до частини 4 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.
Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.
Також, у рішеннях «Білуга проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_1 та обґрунтованість передачі цієї справи для розгляду іншому судді у порядку, визначеному статтею 35 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 76, 80, 81, 82 КПК України суддя, -.

постановив:

Задовольнити самовідвід по кримінальному провадженню № 0003280 від 17.08.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Передати кримінальне провадження № 0003280 від 17.08.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дзержинського районного суду

м. Харкова ОСОБА_1