печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , про проведення експертизи та направлення ОСОБА_5 до медичного закладу для проведення стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0001455, -
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_7 , про проведення експертизи та направлення ОСОБА_5 до медичного закладу для проведення стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи, проведення якої слідчий просить доручити експертам Київського центру судово-психіатричних експертиз, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А, що обґрунтовує тим, що Печерським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування, а Київською місцевою прокуратурою № 6 процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001455 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились в убивстві, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, приблизно о 18 год. 30 хв. 02 квітня 2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , почув як в приміщення його квартири намагаються проникнути невідомі особи, серед яких був присутній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким, а також іншими з трьома невстановленими особами, які намагались проникнути до приміщення вказаної квартири пошкодивши зовнішню частину вхідних дверей та зробивши в них отвір, а тому між ними та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого останній маючи умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , із застосуванням вогнепальної зброї, здійснив не менше одного пострілу в останнього, чим спричинивши йому вогнепальне поранення, від якого потерпілий помер в Київській міській клінічній лікарні № 17, що розташована за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 20.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року призначено відносно ОСОБА_5 судову психолого-психіатричну експертизу.

Поряд із цим, вказує, що 15 липня 2019 року до Київської місцевої прокуратури № 6 з Київського міського центру судово-психіатричної експертизи було направлено лист про те, що 16 липня 2019 року та 23 липня 2019 року ОСОБА_5 викликався із СІЗО м. Києва до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення відносно нього судової психолого-психіатричної експертизи, але від проведення судово-психіатричної експертизи відмовився у зв`язку з відсутністю адвоката.

25 липня 2019 року ОСОБА_5 було доставлено втретє до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення судово- психіатричної експертизи, де у присутності адвоката ОСОБА_5 заявив, що відмовляється від проведення відносно нього експертизи. Відмова від проходження судово- психолого-психіатричної експертизи унеможливлює подальше розслідування кримінального провадження та затягує строки досудового розслідування.

Також посилається на вимоги ч. 2 ст. 509 КПК України, відповідно до яких питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи під час досудового розслідування вирішується слідчим суддею.

Вислухавши прокурора, яка в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити, а також підозрюваного та його захисника, які проти задоволення клопотання заперечували та просили його повернути без розгляду стороні обвинувачення в зв`язку з його невідповідністю приписам ч. 1 ст. 509 КПК України, а тому вивчивши клопотання, дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що о 19 год. 30 хв. 02 квітня 2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 209 КПК України, а 03 квітня 2019 року повідомлено йому про підозру, з якої вбачається, що останній вчинив особливо тяжкий злочин - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, приблизно о 18 год. 30 хв. 02 квітня 2019 року, останній перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , почув як в приміщення його квартири намагаються проникнути невідомі особи, серед яких був присутній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким, а також з іншими трьома невстановленими особами, які намагались проникнути до приміщення вказаної квартири пошкодивши зовнішню частину вхідних дверей та зробивши в них отвір, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 маючи умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , із застосуванням вогнепальної зброї, здійснив не менше одного пострілу в останнього, чим спричинивши йому вогнепальне поранення, від якого потерпілий помер в Київській міській клінічній лікарні № 17, що кваліфіковано органом досудового розслідування, як злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року у справі № 757/30970/19-к призначено відносно ОСОБА_5 судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи та поставлено на розгляд наступні питання: Чи страждав ОСОБА_5 , на час вчинення злочину будь-яким психічним захворюванням, якщо так то яким саме? Чи страждає ОСОБА_5 , на даний час яким-небудь психічним захворюванням, якщо так то яким саме? Чи потребує ОСОБА_5 , заходів примусового лікування від психічного захворювання та чи не має у нього протипоказань для такого лікування? Чи усвідомлює ОСОБА_5 , свої дії та чи могла керувати ними під час вчинення злочину, якщо так то чи мав ОСОБА_5 , на момент вчинення злочину якихось відхилень в нервово-психічному стані? Чи були злочинні дії ОСОБА_5 , викликані станом сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту), якщо так, то які психологічні причини зумовили виникнення цього стану. В якій формі проходив афект. Чи міг ОСОБА_5 в такому стані передбачати наслідки своїх дій?
15 липня 2019 року до Київської місцевої прокуратури № 6 з Київського міського центру судово-психіатричної експертизи було направлено лист про те, що 16 липня 2019 року та 23 липня 2019 року ОСОБА_5 викликався із СІЗО міста Києва до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення відносно нього судової психолого-психіатричної експертизи, але від проведення судово-психіатричної експертизи відмовився у зв`язку з відсутністю адвоката.

25 липня 2019 року ОСОБА_5 було доставлено втретє до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення судово - психіатричної експертизи, де у присутності адвоката ОСОБА_5 заявив, що відмовляється від проведення відносно нього експертизи.

Слідчий як на підставу звернення до слідчого судді із клопотанням зазначає, що відмова від проходження судово психолого-психіатричної експертизи унеможливлює подальше розслідування кримінального провадження та затягує строки досудового розслідування.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України.
Питання, пов`язані з психіатричною експертизою, врегульовані ст. 509 КПК України.

У частині першій цієї статті зазначено обов`язок слідчого, прокурора звернутися з клопотанням до слідчого судді щодо залучення експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або в обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання (п. 1).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотання сторони кримінального провадження, у порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу.

Таким чином, у ч. 1 ст. 509 КПК України сформульовано загальні обставини, за наявності яких слідчий, прокурор зобов`язані звернутися до суду для проведення психіатричної експертизи, вид якої не зазначено. Однак, виокремлення у ч. 2 ст. 509 КПК України додаткової підстави для призначення стаціонарної експертизи - необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи - дозволяє дійти висновку про те, що у ч. 1 ст. 509 КПК України йдеться саме про амбулаторну психіатричну експертизу.

Також у ч. 2 ст. 509 КПК України закріплено, що стаціонарна психіатрична експертиза може бути проведена у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи.

Отже, з аналізу норми п. 1 ч. 1 ст. 509 КПК України вбачається, що закон пов`язує можливість призначення стаціонарної психіатричної експертизи з наявністю згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання, що зокрема може підтверджуватись висновком судової психолого-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою слідчого судді від 14 червня 2019 року у справі № 757/30970/19-к, який органом досудового розслідування на розгляд слідчому судді не представлено.

Слідчий суддя, також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у пп. 96, 97 рішення Суду від 26 лютого 2015 року у справі «Заїченко проти України № 2» констатовано, що тримання під вартою особи, яка вважається психічно хворою, має відповідати цілям п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що полягає у запобіганні позбавленню осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного в підпункті «е». У зв`язку з останнім Суд наголошує, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання (п. 39 рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»).

При цьому жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічно хворою, не може розглядатися як таке, що відповідає пп. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило застосовується навіть якщо метою тримання заявника є отримання медичного висновку (пп. 47, 48 рішення від 05 жовтня 2000 у справі «Вербанов проти Болгарії»).

Таким чином, виходячи із встановлених обставин та наданих сторонами кримінального провадження доказів, слідчий суддя знаходить слушними аргументи сторони захисту щодо не відповідності клопотання слідчого положенням п. 1 ч. 1 ст. 509 КПК України, що на переконання слідчого судді є самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання про проведення експертизи та направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи, що узгоджується із приписами пп. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та наведеною практикою Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст. ст. 309, 509 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити слідчому слідчого відділу Печерського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про проведення експертизи та направлення ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до медичного закладу для проведення стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0001455.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1