Справа №487/8155/18
Провадження №1-кс/487/7996/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності скаржника ОСОБА_3 , представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0004654,-

ВСТАНОВИВ:
03.10.2019 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.01.2019 р. про закриття кримінального провадження №0004654, в якій він просить скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що слідчий її виніс передчасно, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставини справи.

ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали.

Слідчий до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0004654, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 29.11.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004654 внесено відомості про злочин за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України, з наступним формулюванням фабули: 29.11.2018 р. до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся ОСОБА_3 із заявою щодо вжиття заходів до невідомої особи, яка 29.11.2018 р. близько 09 год.15 хв. зняла грошові кошти з його банківського рахунку, чим спричинила матеріальну шкоду в особливо великих розмірах. Сума матеріальної шкоди встановлюється.

30.01.2019 р. слідчим СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оглянутих в судовому засіданні, 29.11.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004654 внесено відомості про злочин за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України.

Частина 4 статті 190 КК України передбачає покарання за шахрайство (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою

В ході досудового розслідування даного кримінального правопорушення слідчими групи слідчих Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області було допитано ОСОБА_3 в якості потерпілого; долучено до матеріалів кримінального провадження платіжні доручення, які підтверджують перерахування коштів; отримано тимчасовий доступ до документів, які містять банківську таємницю та відображають рух грошових коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 ; надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , допиту останньої в якості свідка та перевірки її причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про передчасність закриття кримінального провадження №0004654.

У протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.11.2018 р. ОСОБА_3 зазначає особу, яку він підозрює у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_7 .

При цьому матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про результати виконання доручення слідчого або про допит ним ОСОБА_7 , не встановлено осіб, причетних до переведення грошових коштів з рахунку ОСОБА_3 благодійним організаціям.

Крім того, заява ОСОБА_3 від 29.01.2019 р. свідчить лише про його відмову у визнанні себе потерпілим у зв`язку із поверненням йому банком грошових коштів, а не про заперечення самого факту заволодіння його коштами злочинним шляхом.

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0004654 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0004654 - скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1