Дата документу 31.05.2019 Справа № 554/4825/19
Єдиний унікальний номер 554/4825/19
Провадження №1-кс/554/8080/2019
У Х В А Л А
Іменем України
31 травня 2019 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001605 від 30.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 30.11.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави, за ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі., на підставі ст.. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк погашення попереднє ув`язнення з 26 січня по 20 червня 2017 року з урахуванням 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, звільнений після відбуття покарання 23.05.2019 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Карлівка, Полтавської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, не маючому на утриманні дітей, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимому 30.11.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави, за ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі., на підставі ст.. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк погашення попереднє ув`язнення з 26 січня по 20 червня 2017 року з урахуванням 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, звільнений після відбуття покарання 23.05.2019 року, ґрунтовно підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
В рамках досудового розслідування кримінального провадження 0001605 від 30.05.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, встановлено наступне.
30.05.2019 близько 02.20 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перебували поблизу будинку АДРЕСА_2 .
У подальшому, помітивши в цей час ОСОБА_9 , у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , виник корисливий умисел на заволодіння її особистим майном.

З цією метою, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 прослідували за ОСОБА_9 , чекаючи сприятливої нагоди, тобто, коли остання буде перебувати у менш людному місці, де не буде сторонніх свідків, які можуть перешкодити у реалізації злочинного наміру, шляхом надання допомоги потерпілій або запам`ятати їх зовнішність і викрити у вчиненні злочину, з тим, щоб скориставшись раптовістю, зненацька, вчинити на неї напад.

У подальшому, коли ОСОБА_9 , пройшла в двір будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , звернувся до неї з проханням зупинитись після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи повторно, за попередньою змовою та з єдиним умислом, що узгоджувався із спільними намірами з ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , притисли ОСОБА_9 , до дверей підбудинку АДРЕСА_3 , чим самим лишивши її змоги захищатися та вихопили з її рук гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 11 800 грн., та рюкзак з особистими речами.

Надалі, заволодівши вказаним майном потерпілої, ОСОБА_5 розпорядився ним на власні потреби, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальний збиток сума якого встановлюється.

Таким чином, внаслідок вчинення вказаних умисних та протиправних дій, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

30.05.2019 року ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, затриманий за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

30.05.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними доказами, в тому числі:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 30.05.2019 року.

- протоколом огляду від 30.05.2019 року, гаманець з речами.

- протоколом огляду від 30.05.2019 року, мобільний телефон.

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 30.05.2019 року.

- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 30.05.2019 року.

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 30.05.2019 року.

- протокол пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_9

- протокол пред`явлення особи для впізнання свідок ОСОБА_10

- протокол пред`явлення особи для впізнання свідок ОСОБА_11

речовими доказами,

а також іншими доказами в їх сукупності.
Під час допиту підозрюваний ОСОБА_5 , вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнає.

Окрім того, при винесенні вказаного клопотання сторона обвинувачення наголошує на наявність підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України підозрюваним ОСОБА_5 , що є підставою для застосування запобіжного заходу, а також на наявність наступних обставин, які враховувалися при його винесенні, а саме:

вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років (тяжкий злочин);

вік та стан здоров`я підозрюваного;

майновий стан підозрюваного, який ніде офіційно не працює.

Також, під час вирішення питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, а саме:

підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, порушення встановленню обставин по кримінальному провадженню та розумності строків проведення досудового розслідування та у подальшому розгляду кримінального провадження, оскільки розуміє про тяжкість покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення;

незаконно впливати на свідків, викриття останніх, по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин по останньому;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

особисте зобов`язання, поруку та заставу не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що останній перебуваючи на свободі зможе чинити тиск на свідків по кримінальному провадженню з метою перешкоджання проведення якісного досудового розслідування та встановлення істини по кримінальному провадженню;

домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та маючи можливість у спілкуванні здійснити тиск на свідків з метою зміни їх показів на його користь, а тому із вказаної причини не можливо його застосувати.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Окрім того прошу врахувати, що підозрюваний на даний час ніде не працює, постійного джерела прибутку не має, не одружений, дітей на утримані не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а також той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які матимуть істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у якому підозрюється, що може полягати навмисному затягуванні у проведенні досудового розслідування, що може призвести до порушення положень КПК України з приводу розумних строків проведення досудового розслідування, спеціального лікування не потребує, а тому наявні усі дані що підтверджують наявність зазначених ризиків.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та прохали його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та адвокат проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

31 травня 2019 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 186, КК України.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним тяжкого злочину підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідків, кримінального правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням особи підозрюваного, його віку, стану здоров`я, економічно-соціального становища, та того факту, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують вищезазначені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що необхідно визначити розмір застави у межах, двадцяти розмірів прожиткового мінімуму.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001605 від 30.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 03 год. 00 хв. 30 травня 2019 року ..

Строк дії ухвали до 03 год. 00 хв. 28 липня 2019 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , визначених КПК України обов`язків.

Призначити заставу в розмірі 38420 грн. 00 коп., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: р/р 5950 в ДКСУ м. Київ, ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач - ТУ ДСА в Полтавській області, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Полтава, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину та іншими особами визначеними слідчим чи прокурором); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1