Справа № 296/6479/19
УХВАЛА
Іменем України

11 липня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 інтересах ОСОБА_4 08.07.2019 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2019, в рамках кримінального провадження № 0000146 від 02.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, арешт накладений на вилучене майно паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ м. Харків та картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , не може бути речовим доказам у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні адвокат клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні, також зазначив що ОСОБА_4 звільнено з під варти у зв`язку з внесенням застави.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгялду справи був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, заслухав пояснення адвоката, дослідив матеріали клопотання встановив наступне.

В провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 02.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2019 задоволено клопотання старшого слідчого та накладено арешт на майно, а саме на: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ м. Харків та картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 .

Підставою для задоволення вказаного клопотання стало посилання слідчого на те, що перераховані речі можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати до повного встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що під час розслідування кримінального провадження не здобуто достатніх підстав вважати, що майно ОСОБА_4 а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ м. Харків та картка платника податків на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 на яке накладено арешт, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира 04.06.2019 є предметом, засобом, чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набутим злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отриманим за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, а саме на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ м. Харків та картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2019, в рамках кримінального провадження № 0000146 від 02.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2019 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ м. Харків та картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 у ході обшуку 02.06.2019 в квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000146 від 02.06.2019 повернути ОСОБА_4 чи його представнику паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ м. Харків та картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 у ході обшуку 02.06.2019 в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1