Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/567/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 в на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.08.2019 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 19.04.2016 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з по 27 жовтня 2019 року
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що рішення суду є не законним, не обґрунтованим та не вмотивованим. Крім того, вказує, що її підзахисний має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох батьків похилого віку, які важко хворіють, неповнолітню дитину. Також просить суд врахувати ту обставину, що при обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту вперше, слідчий суддя не врахував ту обставину, що її підзахисний на момент скоєння злочину був наркозалежним, всі інкриміновані йому злочині скоєні у зв`язку з необхідністю вживання наркотичних засобів. Після взяття під варту йому не була наді належна медична допомога в умовах ізоляції від суспільства. За таких обставин, наявності сім`ї, міцних соціальних зв`язків, позитивно характеризуючих даних, вважає, що міру запобіжного заходу необхідно змінити з тримання під вартою на інший альтернативний запобіжний захід, зокрема на домашній арешт.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що суд, продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою взяв до уваги попередні його судимості, однак вони мають тотожний характер, який передбачений ст.309 ч.2 КК України. Крім того, судом не взято до уваги медичну довідку, згідно якої ОСОБА_6 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря нарколога, як особа, яка вживає наркотичні засоби. Також, зазначає, що судом не взято до уваги, що ризики, на підставі яких його тримали під вартою відсутні. Крім того, судом також не в повній мірі взято до уваги те, що він повністю визнав свою у вчиненні інкримінованих йому злочинів, активно сприяв розкриттю злочинів, та те, що він має постійне місце проживання, має на утриманні батьків похилого віку та малолітню дитину.

У провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 29.08.2019 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 27.10.2019.
Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_6 вчинив серію злочинів проти власності, раніше був неодноразово судимий, злочини вчинив під час іспитового терміну та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знайшов підстав для зміни обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, судове провадження не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого з огляду на значний обсяг доказів, які підлягають дослідженню у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Судом першої інстанції під час розгляду об`єднаних матеріалів кримінального провадження №0001531 та №0000879 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 діб.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, які є тяжкими злочинами та злочинами середньої тяжкості.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник та обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Більш того, наведені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянтів про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1,3,4,5 ч.1статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження йому строку тримання під вартою на 60 днів для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ч.1статті 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені, а також серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, як про це просять апелянти.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції,та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міскрайонного суду Кіровоградської області від 29.08.2019 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
Апеляційного суду ОСОБА_2