справа № 178/1/18
провадження № 1-кп/208/171/19
УХВАЛА

08 травня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

про вирішення питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого по кримінальному провадженню № 0000760 від 14.11.2017 за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_6 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 25.03.2019 року дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено до 22.05.2019 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечили, ризики прокурором не доведені. Заявили клопотання щодо заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд не погоджується з доводами захисту про необхідність заміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, з огляду на наступне.

Так, відповідно до КПК України обвинувачений та його захисник має право звернутися з клопотанням про заміну запобіжного заходу.

В той же час, суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, а тому, не зважаючи на всі позитивні характеристики, наведені захистом під час розгляду справи, не зважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винності.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися слідчим суддею при обранні, продовжені заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має, свідки та сам обвинувачений ще не допитані, обвинувачений фактично проживає с. Водяне, Криничанського району, Дніпропетровської області.

Вислухавши думку учасників судового засідання, керуючись ст.ст.177,178,183,197,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 щодо заміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.07.2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3