печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, в порядку ст. 303 КПК України в якій ОСОБА_3 посилається на те, що 15 травня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 січня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 21 травня 2013 року та встановлено, що колегія суддів першої інстанції позбавила ОСОБА_3 права на захист, однак всупереч ст. 214 КПК України відомості по заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральною прокуратурою України внесені не були.

Посилаючись на очевидність повідомлених ними фактів та положення ст. 214, 303 КПК України просить зобов`язати відповідальних осіб Генеральної прокуратури України внести відомості по заяві про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З метою забезпечення участі ОСОБА_3 в судовому засіданні, розгляд провадження призначався в режимі відеоконференції, проте встановити зв`язок не виявилось за можливе.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що заявник посилається на те, що 15 травня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 січня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 21 травня 2013 року та встановлено, що колегія суддів першої інстанції позбавила ОСОБА_3 права на захист.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, що передбачає ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомленні, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вищевказаних даних, які б свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Також слід зазначити, що чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах, на що кожен громадянин має невід`ємне право (п. 57 Висновку № 11 за 2008 рік).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Таким чином, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 120 Конституції України.

Разом з тим, особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 зазначає, що рішенням Касаційного суду встановлено позбавлення його в праві на захист, однак, жодних доказів на підтвердження факту як то направлення та отримання органом досудового розслідування вище зазначеного повідомлення особою, яка звернулася зі скаргою надано не було.
Слідчий суддя позбавлений функції витребування доказів за власною волею.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що має місце бездіяльністі з боку Генеральної прокуратури України, як неналежної реакції на гіпотетичне звернення з боку суб`єкта звернення, а тому зважаючи на викладене, відсутні підстави для внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його скарги на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1