Справа № 362/1741/19
Провадження № 1-кп/362/284/19
ВИРОК

Іменем України

13.08.2019 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000695 від 25.11.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Фастів Київської області, українки, громадянки України, що має вищу освіту, заміжньої, не працюючої, зареєстрованїо за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої:

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

25.11.2018 близько 11 год. 55 хв. на автодорозі «Митниця-Фастів», поблизу повороту до с. Порадівка Васильківського району Київської області ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Suzuki Grand Vitara» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку м. Фастова в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 року, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» не врахувала дорожню обстановку, а саме мокрий стан проїзної частини, ожеледицю, у зв`язку із чим втратила керування автомобілем, виїхала на праве по ходу руху узбіччя, де скоїла наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також допустила зіткнення із стоячим автомобілем «ВАЗ 21703» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та причепом «ПА 004» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що був приєднаний до нього.
Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події, пішохід ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 063 від 23.02.2019, смерть ОСОБА_7 настала від сполучної тупої травми голови, тулуба та кінцівок з саднами та забитими ранами на шкірі обличчя та тулуба; переломом кісток носу; крововиливами в м`які тканини в проекції пошкоджень та в лівій скроневій ділянці голови; крововиливом під м`які оболонки головного мозку; закритим переломом лівої скроневої кістки; переломами 2-8-го ребер зліва та 3- 8-го ребер справа по середньоключичним та переднім підпахвовим лініями; забоями легень по заднім їх поверхням та в ділянках кореней; закритими уламковими переломами лівої малогомілкової кістки в нижній третині, відривним переломом внутрішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу, розривом внутрішньої групи зв`язок лівого колінного суглобу, що ускладнилися розвитком травматичного шоку.
Вказана сполучна травма з вищевказаними пошкодженнями кваліфікується як тяжке тілесне пошкодження, яке є безпосередньою причиною смерті, та виникла безпосередньо перед настанням смерті ОСОБА_7 внаслідок травматичної дії тупого предмету (предметів) в вказані вище ділянки тіла потерпілого.
Можливість отримання тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 в строки та при обставинах вказаних в ухвалі, а саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не виключається.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 064 м/д від 23.02.2019 у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом обох кісток лівої гомілки; перелом 7-го ребра зліва; ЗЧМТ - струс головного мозку, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 доби, та виникли внаслідок дії тупого предмету (предметів) в вказані вище ділянки тіла потерпілого.
Можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в строки та при обставинах вказаних в ухвалі, а саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не виключається.
Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 ..

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнала повністю, підтвердила обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, і пояснила, що 25.11.2018 року керуючи автомобілем «Suzuki Grand Vitara» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала стан дорожнього покриття, не вибрала безпечну швидкість руху та не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого скоїла наїзд на пішоходів. В скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, просила до ОСОБА_4 застосувати покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2(два) роки та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку прокурора щодо покарання ОСОБА_4 .

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких вказали, що претензій до обвинуваченої в них немає, щодо покарання поклалися на розсуд суду.

Суд визнав за можливе, відповідно до положень ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу було роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, мало місце, містить склад злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і що у вчиненні цього злочину винна саме обвинувачена ОСОБА_4 .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає її щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винної, щирого каяття обвинуваченої у вчиненому, відшкодування шкоди потерпілим а також дітям покійного ОСОБА_7 , відсутності обставин, які обтяжують покарання, думки потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виключно позитивної характеристики обвинуваченої, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, і покарання їй слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України з покладенням на обвинувачену певних обов`язків на підставі ст. 76 КК України, та з позбавленням права керування транспортними засобами і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових злочинів у майбутньому.

Підстав для застосування більш м`якого покарання суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, із засудженого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати по справі на залучення експертів, що підтверджені документально.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, ч.2 ст.286 КК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України на протязі іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_9 обчислювати з 13.08.2019року, з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави за проведення інженерно-транспортної екпсертизи №12-2/265 від 25.02.2019 року судові витрати в сумі 1430,00 грн., інженерно-транспортної екпсертизи №12-2/270 від 25.02.2019 року витрати в сумі 1430,00 грн. та інженерно-транспортної екпсертизи №12-2/359 від 25.02.2019 року витрати в розмірі 1430,00 грн., а всього стягнути - 4290,00 грн.

Речові докази по справі: карту пам`яті, вилучену з відеореєстратора, що знаходився в автомобілі "Suzuki Grand Vitara", номерний знак НОМЕР_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження, що знаходяться у Васильківському відділі Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області; автомобіль Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути за належністю ОСОБА_10 ; автомобіль "ВАЗ 21703", реєстраційний номер НОМЕР_2 та причіп "ПА 004", реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Скасувати арешт, накладений 12.12.2018 року Шевченківським районним судом міста Києва у справі №761/47284/18 на автомобіль "ВАЗ 21703", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Скасувати арешт, накладений 12.12.2018 року Шевченківським районним судом міста Києва у справі №761/47277/18 на причіп "ПА 004", реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Скасувати арешт, накладений 12.12.2018 року Шевченківським районним судом міста Києва у справі №761/47275/18 на автомобіль Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України, дане судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1