Номер провадження: 11-сс/813/1538/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 29.08.2019 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0003421, внесеному до ЄРДР 30.06.2019 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 29.08.2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0003421, внесеному до ЄРДР 30.06.2019 року.

Строк дії ухвали визначений до 28.09.2019 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:

-оскаржена ухвала є необґрунтованою:

-підозра необґрунтована, діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_8 неправильно кваліфіковане органом досудового розслідування,

-ризики не доведені;

За таких обставин, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний

суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.12) ч. 2 ст. 115 КК України при таких обставинах.

В березні-квітні 2019 року, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_11 поскаржився ОСОБА_8 на неналежну поведінку його сусіда ОСОБА_12 , який мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , та запропонував йому вплинути на ОСОБА_12 з метою припинення ним протиправних дії стосовно сусідів. У зв`язку з цим, у ОСОБА_8 , який вирішив допомогти невстановленій особі на ім`я ОСОБА_11 , виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_12 , шляхом спричинення йому тілесних ушкоджень. З метою полегшення реалізації вказаного злочинного умислу він вирішив задіяти своїх знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким запропонував вчинити умисне вбивство ОСОБА_12 , шляхом спричинення йому тілесних ушкоджень.

Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за попередньою змовою групою осіб, 30.06.2019 року приблизно о 21 год. 05 хв. прийшли до квартири ОСОБА_12 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де через дверний отвір, в якому відсутні двері, проникли до квартири, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 пройшли до кімнати, в якій знаходився останній, а ОСОБА_14 знаходився позаду них, де ОСОБА_13 застосував заздалегідь заготовлений балон із засобом, спорядженим речовиною сльозогінної та дратівної дії «Перець», у бік розташування осіб, які перебували в кімнаті, тим самим упередивши вчинення ними супротиву, після чого дістав зі своєї поясної сумки пістолет марки «Флобер», який він приготував заздалегідь і приніс із собою, та зробив з нього не менше шести пострілів в область нижніх та верхніх кінцівок, а також тулуба ОСОБА_12 , спричинивши йому тілесні ушкодження, в тому числі 2 проникаючих поранення, одне з яких проникаюче вогнепальне поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені, від яких останній помер на місці події.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зникли.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи обґрунтованість підозриОСОБА_8 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.( а.п. 9-64).
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 115 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_8 не одружений, раніше не судимий, той факт, що інкримінований злочин було вчинено із застосуванням насильства, а також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 разі визнання його винуватим.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи оскарженої ухвали відносно того, що ОСОБА_8 може впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказував на те, що наявні ризики не зменшилися.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що на теперішній час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, завершується проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, зокрема проведення експертиз, необхідно виконати вимоги, передбачені ст.ст. 290-291 КПК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, слідчий суддя, взявши до уваги обставини вчинення злочину, вмотивовано дійшов до висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання, врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтовано висновку про те, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно неправильної кваліфікації дій підозрюваного, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідуваннязапобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси, від 29.08.2019 року, якою було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000189, внесеному до ЄРДР 23.01.2018 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4