Справа № 346/2081/18
Провадження № 1-кп/346/100/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000357 від 14 квітня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, пенсіонерка, вдова, не судима, депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

встановив:

04 травня 2018 року до Коломийського міськрайонного суду для розгляду надійшов обвинувальний акт із угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 27 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000357 від 14 квітня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Встановлено, що 13 квітня 2018 року близько 14.06 год. обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в супермаркеті «АТБ» в м. Коломия, вул Палія, 26Б/1, де діючи умисно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрала із корзини бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 5000 (п`ять тисяч) гривень, на якому знаходився прозорий чохол вартістю 100 (сто) гривень, сім карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 (десять), на рахунку якої не було грошових коштів, належних малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , після чого місце вчинення покинула, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5110 (п`ять тисяч сто десять) гривень, яку відшкодовано у повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна потерпілому.

В даному кримінальному провадженні 27 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 від імені якого діяв законний представник ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинуваченї за ч.1 ст.185 КК України та про узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави. При цьому, обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 просила затвердити угоду про примирення між нею та потерпілим, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до неї в разі затвердження угоди, розуміє.

Потерпілий та його представник у судове засідання не з явились, законний представник ОСОБА_6 подав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, просить затвердити угоду про примирення укладену 27 квітня 2018 року із підозрюваною вона ж обвинувачена ОСОБА_7 , претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, наслідки затвердження судом угоди розуміє.

Прокурор зазначив на необхідності затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченою та потерпілим.

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про примирення, що передбачені ст.471 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Перед затвердженням угоди про примирення суд перконався в тому, що обвинувачена розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченій у виді штрафу, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, позитивна характеристика по місцю проживання, що до кримінальної відповідальності притягується вперше), відсутністю обтяжуючих обставин, буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 471, 474, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 27 квітня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

Речові докази: диск для лазерного зчитування типу DVD-R із відеозаписами камер відео спостереження з супермаркету "АТБ" в м. Коломия, вул. Палія, 26Б/1 - залишити при матеріалах справи; мобільний телефон макри "Samsung Galaxy J7" - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1