Справа № 487/7949/19
Провадження № 1-кп/487/774/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва з Миколаївської місцевої прокуратури №1 28.10.2019 року надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001045 від 16.03.2019 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 146 КК України

Ухвалою суду від 04.11.2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні учасники кримінального провадження не заперечували проти призначення судового розгляду.
Крім того, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 заявив клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що жодних слідчих дій стосовно вилученого автомобіля не проводилось, а подальше його зберігання на відкритому майданчику у дворі Заводського відділу поліції ГУНП у Миколаївській області призведе до зменшення його ринкової вартості, просив суд передати автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport д/н НОМЕР_1 власнику ОСОБА_11 на відповідальне зберігання без права розпорядження (в т.ч. відчуження) до скасування арешту у встановленому КПК порядку.

Прокурор ОСОБА_3 , інші обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 не заперечували.
Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 .

Заслухавши сторони, суд приходить до наступного.
Кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 146 КК України підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Підстави для прийняття рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлені.
Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до судового розгляду.
Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості здійснювати у відкритому судовому засіданні, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України обмеження щодо цього відсутні.
У судовому розгляді братимуть участь прокурор, представник потерпілого, обвинувачені та їх захисники.
Суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Пунктом 1 частини 1 статті 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2019р. накладено арешт на автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , заборонено його відчуження та передано вказаний автомобіль на зберігання до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області. Слідчий суддя дійшов висновку, що даний автомобіль відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Слідчи дії стосовно вилученого автомобіля не проводились. В даний час автомобіль зберігається на відкритому майданчику у дворі Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, внаслідок чого, через тривале зберігання автомобіля під відкритим небом, може суттєво зменшитись його ринкова вартість, що призведе до збитків. Проти зазначеного не заперечував в підготовчому судовому засіданні прокурор.

У зв`язку з недопущенням обмеження прав власника транспортного засобу, виходячи з точки зору розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд вважає за можливе визначити спосіб накладення арешту майна шляхом заборони розпоряджатися вказаним транспортним засобом, з передачею транспортного засобу власнику майна.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314-316, 369 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 146 КК України на 12 грудня 2019 року на 16.00 год.

Викликати в судове засідання прокурора, потерпілого та його представника, обвинувачених та їх захисників.

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.

Передати автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport білого кольору, 2016 року випуску, д/н НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_11 на відповідальне зберігання, заборонивши розпорядження транспортним засобом.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_11 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 06.12.2019 року.

Суддя ОСОБА_1