Провадження № 1-кс/537/1030/2019
Справа № 537/2307/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000990, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просив накласти арешт на речові докази, а саме: фрагмент багатожильного кабелю в обмотці чорного кольору, залишки фольги, фрагмент одножильного кабелю і обмотці червоного та синього кольорів, які було вилучено 28.05.2019 року в ході огляду місця події по вулиці Рєпіна, 86 у м. Кременчуці.
В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 00000990 від 25.05.2019 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 20.05.2019 року працівниками ПАТ "Укртелеком" при обстеженні лінійних споруд зв`язку (інв. № 48084) по вул. Мічуріна, 73, з фасаду вказаного будинку виявлено крадіжку розподільчого кабелю, а саме: ТПП100х2х0,4, довжиною 50 метрів, що спричинило тимчасове припинення зв`язку для 32 ОТА та ШСД. 28.05.2019 року в ході огляду місця події по вулиці Рєпіна, 86 у м. Кременчуці було вилучено: фрагмент багатожильного кабелю в обмотці чорного кольору, залишки фольги, фрагмент одножильного кабелю і обмотці червоного та синього кольорів. Враховуючи дані обставини та те, що вилучений кабель є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, який може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою його збереження, слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що його слід повернути прокурору виходячи з наступного.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При цьому, слідчий в порушення вказаних вище вимог, передбачених ст. 170 КПК України у клопотанні не посилається на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата, знищення, перетворення, передача чи відчуження майна.
Окрім того, положеннями ч. 1 ст. 171КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Однак, згідно вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.
Як вбачається з клопотання та матеріалів поданих в його обґрунтування, у кримінальному провадженні № 0000990 від 25.05.2019 року жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак слідчим безпідставно (не уповноважена особа) порушено питання про арешт майна третьої особи.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 про накладення арешту повернути прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Копію ухвали надіслати слідчому СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 .
Встановити строк усунення недоліків - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1