УХВАЛА
Іменем України

22.11.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

затриманого ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника затриманого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просить застосувати тимчасовий арешт до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Згідно зі змістом клопотання, на виконання доручень Генеральної прокуратури України та Департаменту карного розшуку Національної поліції України, з метою виконання постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук організовано заходи з встановлення місцезнаходження на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукуваного з 17 жовтня 2019 року правоохоронними органами цієї держави за вчинення злочину, передбаченого ч. З ст. 33, ч.І ст. 30 п. "з" ч.2 ст. 105 КК РФ (пособництво в приготуванні умисного вбивства іншої особи, вчинене на замовлення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі).

17.10.2019 ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук каналами Інтерполу з метою затримання та екстрадиції до Російської Федерації. Санкцією статті ч. З ст. 33, ч. 1 ст. 30 п. "з" ч. 2 ст. 105 КК РФ передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 20 років з обмеженням волі на строк від 1 до 2 років, або довічне позбавлення волі, або смертна кара.

Як вказує у клопотанні заступник керівника місцевої прокуратури, правоохоронні органи Російської Федерації підозрюють ОСОБА_4 у вчиненні пособництва в приготуванні умисного вбивства іншої особи, вчинене на замовлення, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі

15.03.2019 відділом по розслідуванню особливо важливих справ слідчого управління слідчого комітету Росії у Смоленській області порушено кримінальне провадження №1000015 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 33 ч. 1 ст. 30 - п. "з" ч. 2 ст. 105 КК РФ, за фактом організації ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 приготування до найманого умисного вбивства мешканця м. Сафоново, Смоленської області, дані якої не підлягають розголошенню.

21.11.2019 працівниками Управління карного розшуку ГУНП в Житомирській області на території м. Житомира затримано розшукуваного та доставлено до Житомирського відділу поліції. Цього ж дня, о 16 годині 30 хвилин старшим слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213, 573, 574, 581, 582, 588, 590, п. 1 ч. 1 ст. 592 КПК України, ст. ст. 1,2, 19 Європейської конвенції про видачу правопорушників, на виконання повідомлення компетентних органів Російської Федерації, затримано ОСОБА_4 на підставі постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук та постанови про застосування відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для подальшої екстрадиції до Російської Федерації.

Заступник керівника місцевої прокуратури ОСОБА_7 звертає увагу у клопотанні, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності, за вчинені ним злочини на території Російської Федерації, відповідно до ст. 49 КК України не закінчився та підставою для застосування тимчасового арешту є відомості про вчинення останнім злочину за межами території України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування екстрадиційного арешту підтримав з підстав, у ньому викладених, просив задовольнити. Критично поставився до наданих ОСОБА_4 та його захисником доказів перебування в зоні ООС (АТО) з огляду на відсутність законних підстав для такого перебування.

Натомість гр. ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Зокрема, ОСОБА_4 пояснив слідчому судді, що планував їхати в зону АТО. Був на війні та вважає, що на протилежній стороні його вороги.

Захисник ОСОБА_6 звертав увагу, що додані прокурором до клопотання про застосування тимчасового арешту документи із Російської Федерації не є належним чином засвідчені. До того ж переклад ряду документів на російську мову не був відповідним чином посвідчений та, окрім того, вручений його підзахисному лише за одну годину до засідання. Надані слідчому судді документи не перекладені на українську мову. Вказав, що ОСОБА_4 брав участь у захисті територіальної цілісності України та після публікації у Інтернет-виданні «Кавказ Реалії» (сайт має відношення до « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») у Росії почалось кримінальне переслідування його підзахисного. Окремо додав, що його підзахисний оскаржує на даний час рішення про примусове повернення з України та паралельно звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що в майбутньому може вплинути на одержання українського громадянства.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, гр. ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши й вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із представлених слідчому судді матеріалів, 17 жовтня 2019 року постановою старшого оперуповноваженого УКР УМВС Росії по Смоленській області оголошено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у міжнародний розшук на території України.

Постановою від 28 серпня 2019 року слідчого з ОВС відділу по розслідуванню особливо важливих справ СУ СК РФ по Смоленській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 33, ч. 1 ст. 30, п. «з» ст. 105 КК РФ.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Смоленська від 10.09.2019 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,.застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк 2 місяці з моменту екстрадиції останнього на територію РФ.

21 листопада 2019 року старший слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 на підставі статті 208 КПК України склав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку із постановою про міжнародний розшук обвинуваченого РФ щодо арешту та екстрадиції гр. РФ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з метою застосування екстрадиційного арешту до вказаної особи.

Так, відповідно до ч.1 ст.583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Зі змісту п.10 ч.1 ст.541 КПК України вбачається, що тимчасовий арешт взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений цим Кодексом або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що тимчасовий арешт фактично є аналогом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто найсуворішого із передбачених Главою 18 КПК України запобіжних заходів.

Водночас згідно із положенням ч.4 ст.590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

У судовому засіданні на запитання слідчого судді захисник ОСОБА_6 зазначив, що його підзахисний не звертався із заявою про визнання його біженцем, оскільки має право на громадянство України у зв`язку із народженням на її території та планує одержати паспорт громадянина України.

Як стало відомо слідчому судді в судовому засіданні, гр. ОСОБА_4 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Слідчим суддею встановлено та вбачається із загальнодоступних джерел «Судова влада України» й «Єдиний державний реєстр судових рішень», що ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_12 від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі №295/12561/19 за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про встановлення факту постійного проживання в Україні. Заявник ОСОБА_4 звернувся із даною заявою про встановлення факту його постійного проживання у м. Свердловську, Луганської області на момент 24.08.1991 року та на момент 13.11.1991 року. Засідання по справі призначено на 14:30 год. 04.12.2019 року.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Також із наданих слідчому судді в судовому засіданні документів вбачається, що гр. ОСОБА_4 подана апеляційна скарга на ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_13 від 03.09.2019 про відкриття провадження у справі №296/8546/19 за позовною заявою Управління державної міграційної служби України в Житомирській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання та примусове видворення за межі території України.
Таким чином слідчим суддею встановлено, що за участі гр. ОСОБА_4 судами України розглядається кілька справ, наслідком яких може стати його примусове видворення за межі території України або встановлення юридичного факту, що впливатиме на подальшу можливість одержання останнім громадянства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України.

За змістом статті 583 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості за наслідками розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту обрати затриманій особі запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а тому зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, положення ч. 6 ст. 583 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважає за доцільне прийняти рішення про відмову у застосуванні тимчасового арешту.

Крім того на необхідність розгляду можливості обрання іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, посилався Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Харченко проти України».

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 7-9, 12, 541, 583, 585, 590 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 395, ч. 7 ст. 583 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя