Справа № 336/5936/18
Провадження № 1-кс/331/4449/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя усну заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід усьому складу суду,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні 15.10.2019 року при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід усьому складу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_3 усно заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що суддя є упередженою та порушила права заявника, допустила до участі в судовому засіданні прокурора, який не має жодного відношення до справи, тому на її думку у діях слідчого судді вбачається упередженість.
В судовому засіданні заявник підтримала заяву про відвід та пояснила, що вважає суддю ОСОБА_4 упередженою, оскільки вона порушила принцип гласності судового процесу, перешкоджаючи вільному слухачу ОСОБА_6 бути присутній у судовому засіданні.
Прокурор ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, з наданої копії наказу прокуратури Запорізької області, що надійшла на електрону пошту суду, вбачається що він перебуває у відрядженні.
Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд заяви у її відсутності, вважає відсутніми підстави для задоволення заяви про відвід.
Відповідно до ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд клопотання про відвід за відсутності сторін що не з`явились.
Заслухавши думку заявника, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
У відповідності до положень ст.75 КПК України, зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Положеннями ч.5 ст.80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості і підлягає відводу (самовідводу), однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено.

Тобто, із змісту закону вбачається, що суддя, який заявляє (самовідвід) чи особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11.10.2006р.).

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі "Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії"), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

При цьому, ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" 18 червня 2015 року вказав на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження) (див. також рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"; рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" від 21.07.2011 року).

У даному випадку, з точки зору суб`єктивного критерію, вказані в усній заяві про відвід судді ОСОБА_4 доводи не є об`єктивно обґрунтованими з огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та положень КПК України

Заявлений ОСОБА_3 відвід не містить належних та об`єктивно підтверджених відомостей, які б свідчили про наявність достатніх підстав відводу, що передбачені нормами КПК України.
Аналізуючи доводи усної заяви про відвід слідчого судді, вбачається, що відвід ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявника ОСОБА_3 в упередженості судді через те, що до розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід усьому складу суду, був допущений процесуальний прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .
Відповідно до ч 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Таким чином участь процесуального прокурора під час розгляду клопотання про відвід передбачено нормами КПК України.
Крім того доводи заявника, щодо перешкоджання слідчим суддею ОСОБА_4 бути присутнім в судовому засіданні вільному слухачу ОСОБА_6 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної заяви про відвід.
Будь-які інші підстави для відводу судді, передбачені ст.ст.75-76 КПК України, не встановлені.
Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що заява про відвід є необґрунтованою, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав слідчим суддею не встановлено, а обставини які б викликали сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення у справі також не встановлено.
Не погодження із процесуальними діями слідчого судді не є підставою для його відводу, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні усної заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід усьому складу суду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 30 жовтня 2019 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1