Справа № 128/1764/18
УХВАЛА

22 травня 2019 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області клопотання прокурора про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на окрему процесуальну дію у кримінальному провадженні, внесеному 10.05.2018 в ЄРДР за №0000499 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.186 КК України, -

УСТАНОВИВ:

З 04.07.2018 в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходяться вищевказані матеріали кримінального провадження.

В даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 оскільки його строк стікає та ті ризики які стали підставою для його застосування не змінилися та не відпали, а саме обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимою особою, обвинувачується у вчинені умисного тяжкого корисливого злочину, яке вчинив у період непогашеної судимості, тому може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати свідків, які ще недопитані судом по даному провадженні.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що приведені прокурором ризики не підтверджені об`єктивними доказами; обвинувачений довгий час перебуває під вартою, не з його вини, в свою чергу, обвинувачений позитивно характеризується за місцем мешкання, має соціально стримуючи фактори, оскільки проживає у сім`ї матері, тому вважає , що суд має обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду, навпаки намір працевлаштуватися.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, суду зазначив, що не буде впливати на свідків та скриватися від суду, має бажання працевлаштуватися .

Вислухавши клопотання прокурора, міркування захисника та обвинуваченого суд, вважає що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п.п.4,5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оглянувши обвинувальний акт, вислухавши приведені доводи сторонами кримінального провадження , суд вважає, що на разі наявні ризики передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може впливати на свідків, які ще недопитані в судому засіданні та переховуватися від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимою особою за вчинення умисного корисливого злочину за ч.1 ст. 190 КК України за вироком Вінницького міського суду від 08.12.2017 року у виді штрафу ; на даний час обвинувачується у вчинені тяжкого умисного корисливого злочину за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 186 КК України, санкція статті за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років ; вчиненого у період не знятої у встановленому законом порядку судимості за вчинення попереднього злочину; є не одруженим, на час затримання офіційно не працюючим ; а наявність матері , сестри та відомостей позитивно характеризуючих ОСОБА_5 за місцем проживання, на розсуд суду, не свідчать про те , що обвинувачений має стійкий соціально- стримуючі фактори; на даний час судовий розгляд даного провадження ще не розпочатий, не заслухані пояснення обвинуваченого, потерпілої, свідків тому суд, не чіпаючи питання доказовості вини обвинуваченого, вважає, що відсутність такого запобіжного заходу як тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на свідків в даному проваджені та спробам переховуватися від суду.

Доводи захисника ОСОБА_4 приведені ним у заперечення щодо задоволення клопотання прокурора, а також його міркування щодо можливості обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту , суд вважає передчасними, оскільки суд ще раз наголошує, що вони не підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищевикладеного, суд не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого вважає за доцільне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяця, а саме - по 20.07.2019 включно.

Керуючись ст. 331 КПК , Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Вінницькій УВП УДПтСУ в Вінницькій області по 20 липня 2019 року включно.

Копію ухвали направити уповноваженій особі Вінницької УВП УДПтСУ в Вінницькій області для відому.

Об`явити перерву в судовому засіданні на 11.06.2019 р. о 10.40 годин , у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_6 , потерпілої та представника потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги учасниками кримінального провадження на кінцеве процесуальне рішення в даному провадженні .

Суддя: ОСОБА_1