ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м.Фастів Київська область 30 серпня 2019 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000919 від 27.08.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді звернувся старший слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000919 від 27.08.2019 року, правова кваліфікація за ст.290 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000919 від 27.08.2019 року, правова кваліфікація за ст.290 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 27.08.2019 року о 11 год. 40 хв. до ЧЧ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП Київської області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: Київська область, м. Фастів, на перехресті вулиць Великоснітинська та Р04 зупинено автомобіль «Volkswagen Bora», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , під час огляду якого встановлено, що дані у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу не співпадають з базою МВС, наявні ознаки підробки, а номер кузова автомобіля затертий, ледь помітний.

27.08.2019 року, під час огляду місця події автомобіль марки «Volkswagen Bora», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на імя ОСОБА_6 було вилучено.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ст.131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий в своєму клопотанні зазначив, що згідно рапорту поліцейського Фастівського ВП ОСОБА_7 було встановлено, що дані у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу «Volkswagen Bora», реєстраційний номер НОМЕР_1 не співпадають з базою МВС, а також у свідоцтві виявлено ознаки підробки.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132,173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.
Слідчий зазначив, що метою арешту вказаного майна є унеможливлення знищення, втрати або пошкодження вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Із зазначених основоположних завдань кримінального судочинства вбачається, що орган досудового розслідування зобов`язаний вжити всіх заходів для відновлення порушеного права, в даному випадку на право власності.

Відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також ризиків, передбачених абзацем другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, клопотання слідчого про арешт майна є необгрунтованим та безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.170-174,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000919 від 27.08.2019 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий судя ОСОБА_1