Справа № 184/835/19
Номер провадження 1-кп/184/146/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000203 від 13.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянки України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з повною середньою освітою, офіційно не працюючої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

12 березня 2019 року о 22 годині ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебувала за місцем свого проживання в залі квартири АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязних відносин із своїм співмешканцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулася сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В цей же день і час, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 пішла до кухні вказаної квартири, де з поверхні столу взяла кухонний ніж.

Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 повернулася до зали вищевказаної квартири, наблизилась до ОСОБА_5 , який в цей час стояв до неї обличчям, тримаючи кухонний ніж у своїй правій руці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно нанесла ОСОБА_5 один удар кухонним ножем в область живота потерпілого ОСОБА_5 , чим згідно висновку судово-медичного експерта № 171 від 10.04.2019 спричинила потерпілому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото - різаного поранення черевної стінки з ушкодженням лівої частки печінки, внутрішньочеревної кровотечі, котре згідно пункту 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Під час судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та надала показання, що дійсно, вона в 2019 році (точної дати вона не пам`ятає) приблизно о 21-22 годині у стані алкогольного сп`яніння повернулась додому ( АДРЕСА_1 ). В квартирі на той час знаходився її співмешканець ОСОБА_5 (потерпілий), який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав кричати на неї та наносити удари по голові. Під час сварки потерпілий вийшов до іншої кімнати. Вона, в цей час перебуваючи на кухні, взяла кухонний ніж та почала чистити рибу. Почувши крики, спрямовані на її адресу зі сторони потерпілого, які лунали з іншої кімнати, вона з ножем, який тримала у руці, пішла до нього. Зайшовши до сусідньої кімнати, вона наблизилась до потерпілого, який в цей час стояв до неї обличчям, та умисно нанесла один удар ножем у верхню частину живота. Побачивши кров, вона разом з потерпілим витягла ніж з рани, посадила потерпілого на диван, приклала до рани тканину та викликала швидку допомогу. В подальшому вона кожного дня відвідувала потерпілого в лікарні та купляла ліки. У скоєному щиро розкаюється, із потерпілим примирилась та продовжує проживати з ним разом однією сім`єю.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченої у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченої, допитом потерпілого в частині характеристики обвинуваченої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, доходить висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, офіційно не працює, не заміжня, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах з потерпілим близько 3 років, на утриманні неповнолітніх дітей не має, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Крім того, суд бере до уваги показання потерпілого, надані в судовому засіданні, який характеризував обвинувачену як тиху та спокійну людину, алкогольними напоями не зловживає. Крім того, потерпілий пояснив, що він того дня перебував у стані алкогольного сп`яніння і на ґрунті ревнощів розпочав сварку та спровокував обвинувачену до вчинення насильницьких дій відносно нього. На даний час вони примирилися, підтримають гарні стосунки та продовжують проживати однією сім`єю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст.121 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Приймаючи до уваги принципи справедливості, домірності та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винуватої, встановленні обставини справи, заслухавши думку прокурора та потерпілого, які вважали, що виправлення обвинуваченої можливе без відбуття покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без її ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому злочину, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченої норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 18.05.2019 року. На даний час відносно обвинуваченої запобіжний захід не застосовується. Підстав для його обрання та застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

? кухонний ніж, який знаходиться в спец пакеті № EXPT0200766 та зберігається у камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили конфіскувати в дохід держави.

? чоловічу футболку та рушник із речовиною червоно-бурого кольору, які знаходиться в спец пакетах № EXPT0200768 та № EXPT0200767 відповідно та зберігаються у камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1