Провадження №1-кс/193/185/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
15 травня 2019 року смт.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в залі №2 Софіївського районного суду Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Софіївського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження. В обґрунтування в заяві зазначив, що 09 квітня 2019 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження за даним фактом, у зв`язку з тим, що слідчий через низький професійний рівень не надав належну увагу доказам, які містяться в матеріалах справи, та не встановив причесність гр. ОСОБА_5 до засівання земельних ділянок учасників бойових дій, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .. Працівниками Софіївського ВП раніше встановлено, що їх земельні ділянки самовільно засіяв мешканець с.Мар`є-Дмитрівка, гр. ОСОБА_5 , що підтверджується повідомленням Софіївського ВП від 02 серпня 2018 року. Звертає увагу суду на те, що був допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який станом на 07.2018 року обіймав посаду землевпорядника Девладівської ОТГ, який пояснив що на весняний період їх земельні ділянки в с.Мар`є-Дмитрівка обробляє голова СФГ "Прибуткове" ОСОБА_5 , мешканець с.Мар`є-Дмитрівка, Софіївського району. Далі ОСОБА_5 пояснив, що до самовільного засіву та захоплення земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , відношення не має, що суперечить свідченням гр. ОСОБА_7 ..

Стверджує, що ОСОБА_5 може стверджувати, коли приїджав скаржник на їх земельні ділянки, якщо вони один одного побачили вперше в житті, після смерті матері скаржника, в кінці листопада 2018 року, коли ОСОБА_5 приїджав до скаржника і просив щоб ОСОБА_3 віддав в оренду земельні ділянки. Зазначає, що слідство триває більше ніж пів року, проте ніяких результатів немає, що є грубим порушенням вимог КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з викладених в ній підстав, просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого та прокурора, так як відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Вивчивши скаргу та додатки до неї, заслухавши скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження та підстави закриття кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

У провадженні Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходилося кримінальне провадження №00000431 від 01 жовтня 2018 року та за ознаками ст.197-1 ч.1 КК України .

Слідчим СВ Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 197-1 ч.1 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першоюстатті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах підтвердження про вручення особі, яка подала скаргу чи особі, в інтересах якої її подано, копії оскаржуваної постанови, у строки, передбачені КПК України.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.ст.2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим та винесеним передчасно, виходячи з наступного.

Вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови, передбачені ст. 110 КПК України не дотримані.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що в ході досудового розслідування не встановлено складу злочину, передбаченого ст. 197-1 ч.1 КК України.

Згідно з ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 113 КПК України, де зазначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Статтею 116 КПК України також встановлено, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки.

Разом з тим, зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Закриваючи кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч.1 КК України, слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування не встановлено складу злочину, та данний факт повинен розглядатися судом як цивільно-правові відносини.

Поряд з наведеним, слідчий суддя погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про формальне відношення слідчого до перевірки доводів, зазначених в його заяві та не прийняття усіх передбачених законом заходів для проведення всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження слідчим не мотивована, не містить змісту встановлених фактичних обставин та проведених процесуальних дій та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, формальне відношення слідчого до проведення досудового розслідування, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 2, 284 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування необхідно повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини, викладені в заяві ОСОБА_3 , допитати його по питанням викладеним в його заяві, опитати свідків подій, на яких вказує ОСОБА_3 , встановити та опитати інших осіб, які були свідками події, викладеної в заяві ОСОБА_3 , встановити суму понесених незаконним засіюванням земельної ділянки збитків, в разі необхідності виконати інші слідчі та процесуальні дії.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого від 09 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження для проведення досудового розслідування, під час якого слід визначити повний обсяг слідчих дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.303-309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 09.04.2019 року слідчого СВ Софіївського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову від 09.04.2019 року слідчого СВ Софіївського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за №00000431 від 01.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Повний текст ухвали проголошено 21 травня 2019 року о 13-45 годині.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1