Справа №577/1870/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/642/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 24 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 16 лютого 1982 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 142 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

2) 17 травня 1988 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. ст. 81 ч. 3; 140 ч. 2; 140 ч. 3; 144 ч. 2; 42 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

3) 16 грудня 1994 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 141 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

4) 30 вересня 1999 року Ірпінським міським судом Київської області за ст. ст. 229 6 ч.1; 43 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

5) 13 лютого 2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

6) 17 листопада 2005 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3; 70 ч. 4; 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;

7) 20 січня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки позбавлення волі;

8) 11 квітня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці;

9) 21 травня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3; 190 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

визнаний винним за ст. ст. 289 ч. 2; 263 ч. 1 КК України з призначенням покарання: за ст. 289 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ст. 263 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді тримання під вартою та визначено рахувати строк відбування покарання з 26 квітня 2018 року.

Час перебування ОСОБА_7 під вартою до вступу вироку в законну силу визначено обраховувати з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1791,96 грн. процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду була затверджена угода між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_7 визнається винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 289 ч. 2; 263 ч. 1 КК України, за наступних обставин.

2 травня 2017 року у дообідній час в підїзді № 4 буд. № 5 по вул. Б. Хмельницького м. Конотоп Сумської обл. ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, вивівши з приміщення під`їзду мопед марки «Viper ZS 125», тим самим незаконно заволодів транспортним засобом мопедом марки «Viper ZS 125», 2013 року випуску, вартістю 17687 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Крім цього, на початку квітня 2018 року, о другій половині дня, біля залізничних колій поблизу с. Попівка, Конотопського р ну, Сумськгої обл. ОСОБА_7 , знайшов магазин до зброї автомату системи Калашникова з 29 патронами, калібру 5,45 мм.

В порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576, від 12 жовтня 1992 року, і Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662, від 21 серпня 1998 року, придбав бойові припаси 29 патронів, калібру 5,45 мм, без передбаченого законом дозволу, поклавши їх до сумки, та став незаконно зберігати та носити при собі.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд не звернув увагу, що укладена ним з прокурором угода про визнання винуватості не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та істотно порушує його права.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що суд, призначаючи йому покарання, не врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме, його стан здоров`я, позитивну характеристику та те, що у нього на утриманні є малолітня дитина.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів, вважає, що суд з урахуванням вимог ст. ст. 469; 470; 472; 474; 475 КПК України, обґрунтовано дійшов до висновку про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, добровільність її укладення з боку обвинуваченого ОСОБА_7 та відсутність обставин які б могли перешкодити у її затвердженні.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 24 квітня 2019 року між прокурором Конотопської місцевої прокуратури, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_7 , з іншого, з участю захисника ОСОБА_10 , було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_7 безумовно визнає себе винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 263 ч. 1; 289 ч. 2 КК України, за обставин вказаних у обвинувальному акті (а. п. 178 179).

За змістом угоди, сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання за ст. 289 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна, а за ст. 263 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, при цьому, за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі строком 4 роки без конфіскації майна.

Колегією суддів з журналів та звукозаписів судових засідань, які відбулись 22 та 24 квітня 2019 року встановлено, що у відповідності з ст. 474 ч. ч. 4, 6 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд роз`яснив права ОСОБА_7 ,, як обвинуваченому, що просить затвердити укладену ним угоду про визнання винуватості, встановив добровільність укладення ОСОБА_7 угоди про визнання винуватості, його згоду на визначене угодою покарання та розуміння ним положень ст. 473 КПК України щодо наслідків укладення угоди про визнання винуватості.

Перевіряючи апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 , колегією суддів було встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. ст. 289 ч. 2; 263 ч. 1 КК України в повному обсязі відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при затвердженні угоди, є безпідставними.

З огляду на положення ст. 394 ч. 4 п. 1 КПК України, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного йому покарання за вчинене, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки за вироком суду обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання в тому виді і розмірі на яке він погодився при укладенні угоди з прокурором про визнання винуватості.

За таких обставин, враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушення судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні вироку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором, то колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 394; 404; 405; 407;418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 24 квітня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4