ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/93/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №639/5103/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гали Грузія, грузина, громадянина Грузії, неодруженого, не працюючого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.04.2007 р. Київським райсудом м. Харкова за ст. 309 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 17.03.2008 р. Печерським райсудом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 14.05.2012 р. за відбуттям строку покарання;
- 21.12.2016 р. Дзержинським райсудом м. Харкова за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі; звільнився 01.03.2017 р. за відбуттям строку покарання

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 визначено з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Вироком встановлено, що 29.08.2017р. приблизно о 18 год. 05 хв. ОСОБА_9 , під час проїзду у салоні маршрутного таксі №209 поблизу зупинки громадського транспорту, що розташована напроти багатоповерхового будинку №28 по вул. Тімірязєва м. Харкова, помітив на плечі у раніше йому незнайомої ОСОБА_10 належну останній жіночу сумку, з якої виднівся її гаманець. Саме у той час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Надалі ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно заволодів гаманцем ОСОБА_10 , вартість якого в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, в якому знаходились грошові кошти у сумі 250 грн., однак ОСОБА_9 свій умисел до кінця довести не зміг, з причин, що не залежали від його волі, тобто не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його дії були помічені потерпілою ОСОБА_10 , яка відібрала у нього свій гаманець. В подальшому ОСОБА_9 був затриманий свідком ОСОБА_11 , який правомірно утримував його до приїзду співробітників патрульної поліції.
Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , просить змінити вирок в частині призначеного покарання. На думку апелянта, призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість. Просить врахувати обставину, що пом`якшує покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, відсутності з боку потерпілої майнових претензій до нього.

Вирок суду першої інстанції також був оскаржений прокурором Харківської місцевої прокуратури №2, проте до початку судового слухання прокурор заявила клопотання про відмову від апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України, іншими учасниками кримінального провадження даний вирок не оскаржувався.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ; вислухавши думку захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_9 , який раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, вже відбував покарання у виді позбавлення волі, судимість не знята і не погашена, ніде не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, немає місця реєстрації.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнав повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом визнано рецидив злочину.
Таким чином, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного років шість місяців позбавлення волі з його реальним відбуванням.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання немає, призначене покарання у вказаних у вироку розмірах за скоєний злочин з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Стосовно апеляційної вимоги захисника про необхідність врахування обставини, що пом`якшує покарання повне визнання вини, щире каяття і активне сприяння в розкритті злочину, то судом першої інстанції такі обставини вже враховано при постановленні вироку.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими та не спростовують висновки суду першої інстанції.
Судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: