Справа №635/4319/19
Провадження №1-кп/635/872/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 12 квітня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботина Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1)18 лютого 2019 року Люботинським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

На початку квітня 2019 року в денний час доби, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, повторно, прибув до належного ОСОБА_5 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим проникнув на територію подвір`я, після чого, пошкодивши шляхом злому замок сарайного приміщення, проникнув в середину сараю, звідки викрав електричний двигун вартістю 688,98 гривень. Після вчинення злочину з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Крім того, ОСОБА_3 08 квітня 2019 року у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, повторно, прибув до належного ОСОБА_5 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим проникнув на територію подвір`я, після чого проникнув в середину сараю, звідки викрав електричний двигун вартістю 1400 гривень. Після вчинення злочину з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що він на початку квітня 2019 року, точну дату він не пам`ятає, маючи умисел на здійснення крадіжки, с корисливих мотивів, прибув в смт. Пісочин, де переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому на його погляд ніхто не проживав. Далі, шляхом пошкодження замка проникнув до сараю, звідки викрав електричний двигун, який потім здав на металобрухт. Через декілька днів, а саме 08 квітня 2019 року, знову прибув за зазначеною адресою, де аналогічним способом викрав ще один електричний двигун, який також здав на металобрухт.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій, сорому за вчинене та наявність бажання принести вибачення потерпілому.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується з негативного боку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також думку потерпілого ОСОБА_5 , який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність невідбутого покарання за попереднім вироком, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин, не відбувши покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 18 лютого 2019 року у виді 240 годин громадських робіт, за яким він не має відбутого строку покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Витрати на залучення експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи №11290 від 22 травня 2019 року у розмірі 942 гривні, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 18 лютого 2019 року у виді трьох років п`ятнадцяти днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання з 30 травня 2019 року, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи в сумі 942 гривні.

Речові докази електричний двигун, корпус двигуна та мідні проводи, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1