ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11сс/818/1374/19 Головуючий суддя - ОСОБА_1
Справа № 640/106/18
Категорія: ст. 399 КПК України

( про повернення апеляційної скарги)
6 серпня 2019 року м. Харків
Однак, при вирішенні питання про можливість призначення апеляційних скарг до розгляду встановлені підстави для їх повернення у зв`язку з поданням апеляційних скарг неналежними особами.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому. Коло осіб, які вправі оскаржити зазначене судове рішення статтею 309 КПК України прямо не визначене. Натомість відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу можуть подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 7 ст. 173 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Приписи ч. 1 ст. 172 КПК України визначають, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Виходячи із аналізу вказаних правових норм слід дійти висновку, що суб`єктами права на оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна чи відмову в арешті майна є прокурор, цивільний позивач, якщо клопотання подано ним, підозрюваний, обвинувачений, коли арешт накладено на належне їм майно, їх захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
При цьому, відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України учасниками кримінального провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник. З урахуванням вказаних положень третя особа, про яку ідеться в ч. 7 ст.173 КПК України, це третя особа, саме щодо майна якої вирішується питання про його арешт, а не будь-яка інша третя особа.
Проте, апелянти не є представниками третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, належне ОСОБА_5 на праві приватної власності.
Крім того, звертаючись із апеляційною скаргою, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» ОСОБА_3 , щодо права на апеляційне оскарження посилається ще на положення п.п. 9-1, 9-2 ч. 1 ст. 393 КПК України. Відповідно до вказаних норм апеляційну скаргу може подати лише представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи; фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.
Проте приписи п.п. 9-1, 9-2 ч. 1 ст. 393 КПК України в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки апелянти не є представниками юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а ухвалою слідчого судді від 05.01.2018 року не вирішувалося питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду, чи щодо спеціальної конфіскації, які відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 214 КПК України відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, 160, 209, 260, 262, 306, частинами першою і другою статті 368-3, частинами першою і другою статті 368-4, статтями 369, 369-2, 436, 437, 438, 442, 444, 447 Кримінального кодексу України, або від імені такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 258-258-5 Кримінального кодексу України. Про внесення відомостей слідчий або прокурор не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє юридичну особу. Провадження щодо юридичної особи здійснюється одночасно з відповідним кримінальним провадженням, у якому особі повідомлено про підозру.
Таким чином, ані уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА», ані представник Фонду не є представниками юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має право подавати апеляційну скаргу.
В такому випадку ані уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» ОСОБА_3 , ані представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвокат ОСОБА_4 не наділені нормами КПК України правом на оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за наслідком розгляду клопотання слідчого про арешт майна, тому апеляційні скарги підлягають поверненню на підставі вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України особам, які їх подали.
Згідно положень ч. 5 ст. 399 КПК України копія ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами невідкладно надіслати апелянтам.
Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.
Суддя
Харківського апеляційного суду ОСОБА_2