Справа № 751/5325/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/362/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника, в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді місцевого суду у задоволенні скарги захисника, в інтересах ОСОБА_6 , на постанову заступника Генерального прокурора України про видачу особи (екстрадицію) від 23 липня 2019 року відмовлено.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказала, що згідно наданих до суду доказів та долучених листів УДМС в Чернігівській області вбачається, що ОСОБА_6 , на момент винесення постанови заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 від 23 липня 2019 року про видачу особи (екстрадицію), у процедурі визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не перебував.

Доводи адвоката та ОСОБА_6 про те, що ними були вчинені відповідні дії та подані необхідні документи для отримання визначеного статусу, не підтверджені в судовому засіданні, оскільки згідно листа УДМС в Чернігівській області від 31 липня 2019 року № 7401.5.2-6968/74.2-19 вбачається, що ОСОБА_6 ні станом на 22 липня 2019 року, ні станом на 31 липня 2019 року в процедурі визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, та набуття громадянства України, не перебував.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нову, якою задовольнити його скаргу та скасувати постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 про видачу особи (екстрадицію) від 23 липня 2019 року громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 . Зазначає, що постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 23 липня 2019 року постановлено видати до Російської Федерації громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК Російської Федерації. Вважає оскаржувану постанову незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню оскільки 01 липня 2019 року адвокатом до УДМС в Чернігівської області подано заяву про визнання ОСОБА_6 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак на даний час це питання не вирішено. Крім того, заступник Генерального прокурора України при постановленні оскаржуваної постанови не врахувала, що звернення особи за наданням їй статусу біженця, у контексті ст. 589 КПК України, є формою реалізації права на захист у кримінальному провадженні. З урахуванням вищевикладеного, а також виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права, згідно якому людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, приймаючи до уваги, що виконання постанови заступника Генерального прокурора про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 до остаточного вирішення питання про статус останнього може потягнути незворотні наслідки, можна прийти до висновку про те, що вказана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що у провадженні Савелівського міжрайонного слідчого відділу слідчого управління по Північному адміністративному округу Головного слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по місту Москва знаходиться кримінальна справа № 4000013, за якою ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в період часу, з 06 год. 00 хв. 08.03.2018 року по 08 год. 08 хв. 10.03.2018 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_10 наніс йому чисельні удари ножем, від яких потерпілий помер (а.с. ІЗ, 14, 15-17). Постановою Савелівського районного суду м. Москва від 09.06.2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та оголошено розшук.

26 березня 2019 року співробітниками ВКП Чернігівського ВП ГУНП в області ОСОБА_6 затримано в поряду ст.ст. 208, 582 КПК України, та ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2019 року застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до отримання запиту про видачу російської сторони.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, який за законодавством України відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, та є особливо тяжкими (а.с. 18-19).

Строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, згідно ст. 49 КК України не закінчилися.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 травня 2019 року було вирішено: застосувати відносно громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців, тобто не пізніше 02 травня 2020 року (а.с. 10-12).

Адвокат ОСОБА_8 , в інтересах громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 , звернувся до начальника УДМС у Чернігівській області з заявою від 01 липня 2019 року, згідно якої просив визнати біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у ДУ «Чернігівський СІЗО», відносно якого процедурою видачі (екстрадиції) до держави - агресора Російської Федерації, порушені його права передбачені ст. З Конвенції 1950 р. та є реальна загроза переслідування особи на підставі його раси, релігії, національної належності чи політичних переконань або, що становище такої особи може бути погіршене з будь-якої з цих причин, в тому числі фізичних тортур у державі - агресорі РФ (а.с. 22-25).

З УДМС у Чернігівській області на адресу перебування ОСОБА_6 надійшов лист від 22 липня 2019 року, разом з яким було надіслано бланк заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, для заповнення та особистої подачі працівнику міграційної служби під час побачення, погодженого у зазначеному порядку (а.с.27-28).

З УДМС у Чернігівській області на адресу заступника прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_12 надійшов лист від 22 липня 2019 року, згідно якого, станом на 22 липня 2019 року, інформація стосовно звернення громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або із заявою про надання громадянства України, відсутня. За обліками Управління відсутня інформація щодо приналежності зазначеної особи до громадянства України (а.с.48).

На адресу заступника прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_12 надійшов лист з УДМС у Чернігівській області від 31 липня 2019 року, згідно якого повідомляють, що 22 липня 2019 року на звернення громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , УДМС України в Чернігівській області була надана вичерпна інформація стосовно порядку звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. 31 липня 2019 року на лист адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , була надана відповідь із зазначенням порушень норм Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», які унеможливлюють розгляд звернення ОСОБА_6 відповідно до порядку надання захисту в Україні. Станом на 31 липня 2019 року громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_6 не перебуває в процедурі визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, набуття громадянства України (а.с.49).

Адвокат ОСОБА_8 надіслав на адресу УДМС у Чернігівській області лист від 25 липня 2019 року з додатковими документами, в якому просить повідомити прокуратуру Чернігівської області щодо розгляду заяви ОСОБА_6 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (а.с.ЗО).

На адресу адвоката ОСОБА_8 з УДМС у Чернігівській області надійшов лист від 31 липня 2019 року, згідно якого зазначено, що на його лист від 25 липня 2019 року повідомлять, що подані ними документи суперечать вимогам ст.ст. 5, 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», тому не можуть бути розглянуті УДМС України в Чернігівській області у відповідному порядку (а.с.50).

Заслухавши доповідача, пояснення сторони захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

Згідно ч. 1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою, крім випадку, передбаченого статтею 588 цього Кодексу. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

Частиною 4 ст. 591 КПК України, передбачено, що при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшла правильного висновку, що ОСОБА_6 , на момент винесення постанови заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 від 23 липня 2019 року про видачу особи (екстрадицію), у процедурі визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не перебував.

Окрім того, доводи ОСОБА_6 та його захисника про те, що ними були вчинені відповідні дії та подані необхідні документи для отримання визначеного статусу, спростовуються описаними вище листами УДМС в Чернігівській області.

Також колегія суддів враховує, що, у відповідності до чинного законодавства, особа зобов`язана не пізніше п`яти діб з моменту прибуття в Україну звернутися до міграційної служби із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Сторона ж захисту почала піднімати ці питання лише після того, як постало питання про видачу ОСОБА_6 на запит Російської Федерації.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя прийшла до правильного висновку, що скарга захисника, в інтересах громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 , на постанову заступника Генерального прокурора України про видачу особи (екстрадицію) від 23 липня 2019 року належними доводами не обґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4