Справа № 359/4417/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2543/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засудженозач. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Цивільний позов ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 1448 грн. 29 коп. завданих матеріальних збитків, 10 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди завданої неповнолітньому потерпілому, а всього 11448 грн. 29 коп. Вироком вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, 22.04.2018 року близько 19 години 00 хвилин між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який знаходився в припаркованому автомобілі спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 на автостоянці, розташованій між будинком АДРЕСА_3 , раптово виник словесний конфлікт з приводу місця для паркування автомобіля. Під час даного конфлікту у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який намагався перешкодити виниклій конфліктній ситуації шляхом усного попередження про недопустимість подальших дій з боку ОСОБА_10 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи на ґрунті раніше виниклого конфлікту, 22.04.2018 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи на автостоянці розташованій між будинком №1 по вул. Нижній Вал та будівлею аптеки розташованої за адресою АДРЕСА_4 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя неповнолітньому ОСОБА_8 зліва, а також п`ять ударів кулаками обох рук в область грудної клітини, заподіявши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді: синців обох повік лівого ока, синці на передній поверхні грудної клітини, які згідно висновку експерта Бориспільського відділення СМЕ Київського обласного бюро судово-медичних експертиз № 44 д від 25 травня 2018 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що умислу у обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому не було, оскільки матеріали справи та покази свідків свідчать про те, що обвинувачений діяв в межах необхідної самооборони, потерпілий з власної ініціативи втрутився в бійку, а зовнішній вигляд потерпілого ОСОБА_8 не дозволяє ідентифікувати його як неповнолітнього, а тому судом помилково не застосовано ст. 36 КК України. Крім того, захисник вважає. що перевищення меж необхідної оборони в даному випадку не було, оскільки потерпілому не було заподіяно тяжкої шкоди.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, неповнолітнього потерпілого, законного представника н/л потерпілого, прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Винуватість ОСОБА_10 у умисному легкому тілесному ушкодженніза обставин, викладених у вироку, підтверджується:
- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який розповів про обставини виникнення конфлікту між обвинуваченим та його дідусем ОСОБА_11 , а також ту обставину, що отримав удари від обвинуваченого, коли вступився за свого дідуся;
- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були безпосередніми очевидцями заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпіілому;
- копією виписки з історії хвороби №46111506 Бориспільської центральної районної лікарні відносно ОСОБА_8 , згідно якого останній знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні Бориспільської ЦРЛ з 22.04.2018 року по 02.05.2018 року з клінічним діагнозом струс головного мозку (т. 1 а.с. 37);
- даними з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.04.2018 року (т. 1 а.с.87), поданий ОСОБА_9 , з якого вбачається, що 22.04.2018 року о 18 год. 55 хв. в АДРЕСА_4 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_8 , який являється сином заявника (т. 1 а.с. 87);
- висновком експертного обстеження №73 від 03.05.2018 року, згідно якого при судово-медичному обстеженні у громадянина ОСОБА_8 виявлені синець обох повік лівого ока, синці на передній поверхні грудної клітки; вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету(предметів), індивідуальні і характерні властивості якого (яких) не відобразились, і могли утворитись в строк та за обставин, на які вказано у направленні; виявлені у гр. ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень; представляється маловірогідною можливість утворення вказаних ушкоджень «при падінні з висоти власного зросту об тверду поверхню» (т. 1 а.с. 97);
- висновком експертного обстеження №44д від 30.05.2018 року (т. 1 а.с. 98-100), згідно якого при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_8 виявлені синець обох повік лівого ока, п`ять синців на передній поверхні грудної клітки: один справа по навкологрудинній лінії, чотири в проекції лівого великого грудного м`язу); вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету(предметів), індивідуальні і характерні властивості якого (яких) не відобразились, і могли утворитись в строк та за обставин, на які вказано в ухвалі; виявлені у гр. ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень; не виключається можливість утворених виявлених у гр. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «за обставин, про які вказує останній під час допиту потерпілого від 24.04.2018 р.»; представляється маловірогідною можливість утворення вказаних ушкоджень «при падінні з висоти власного зросту об тверду поверхню»; виявлене у гр. ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді синця обох повік лівого ока могло утворитись «від удару тупим предметом, вірогідно, кулаком руки»; виявлений у гр. ОСОБА_8 синець обох повік лівого ока міг виникнути в результаті нанесення удару кулаком правої руки в область лівої вилиці та ока за обставин, вказаних у відеозаписі та протоколі слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_13 від 07.05.2018 р.»; виявлений у гр. ОСОБА_8 синець обох повік лівого ока міг утворитись в результаті нанесення удару кулаком правої руки в область лівої вилиці та ока за обставин, вказаних у відеозаписі та протоколі слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 07.05.2018 р.»;
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 21.05.2018 року за участю свідка ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 105-107), даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 (с. 1 а.с. 109-111), даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 113-115), відповідно до яких встановлено механізм заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та їх кількість і локалізацію, серед яких один удар був вчинений ОСОБА_10 в голову в область лівого ока, а інші, не менше п`яти, нанесені ОСОБА_10 по тулубу та в область грудей неповнолітнього потерпілого;
- даними з протоколу огляду від 17.05.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого встановлена обстановка, що мала місце при подіях 22.04.2018 року, та місце знаходження потерпілого, свідка ОСОБА_11 і обвинуваченого ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 117-119);
- даними з протоколу огляду від 20.05.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якої оглянуто футболку в яку був одягнений ОСОБА_8 22.04.2018 року, наявні на ній пошкодження внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_10 ( т. 1 а.с. 124-126);
- даними з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.05.2019 року, у відповідності до яких потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_11 впізнали ОСОБА_10 , як особу яка розпочала конфліктну ситуацію, сварку та бійку і яка нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 127-131).
Доказам по справі суддя надав належну оцінку та дійшов вірного висновку про доведеність висунутого ОСОБА_10 обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_10 був відсутній умисел на заподіяння тілесних ушкоджень на матеріалах справи не ґрунтуються, оскільки та обставина, що ОСОБА_10 цілеспрямовано наносив удари в область голови та тулубу неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 не заперечується обвинуваченим у апеляційній скарзі, хоча і наголошуються останнім як захист від посягання, та стверджується поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Також не ґрунтуються на досліджених судом першої інстанції доказах і твердження апеляційної скарги про те, що дії ОСОБА_10 були необхідною обороною від агресивних дій неповнолітнього потерпілого.

У відповідності до вимог ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів чи інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

З показань неповнолітнього ОСОБА_8 випливає, що він вийшов з машини з метою припинити побиття дідуся, який перебував у стані після хірургічного втручання на серці, на обвинуваченого не нападав, а ОСОБА_10 почав його бити безпричинно. Зазначені показання стверджуються і іншими доказами, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_10 після побиття дідуся почав наносити удари і потерпілому, який підійшов до місця бійки, а потім і чоловікові, який кинувся захищати неповнолітнього.

Та обставина, що неповнолітній з власної ініціативи втрутився у бійку між обвинуваченим та свідком ОСОБА_11 не свідчить про його посягання на права та інтереси ОСОБА_10 та про необхідність заподіяння н/л шкоди.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б стверджували, що ОСОБА_10 перебував у стані необхідної оборони.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не зайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді та правильності висновків суду не спростовують.
Покарання обвинуваченому судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.
Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_10 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: