Справа № 461/6241/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/635/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу з уточненням адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року, по матеріалах кримінального провадження №0000231 внесеного в ЄРДР 27.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт транспортного засобу підозрюваного,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.07.2019 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 про арешт майна транспортного засобу підозрюваного ОСОБА_9 .
Накладено арешт на транспортний засіб марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_9 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування.
На вказану ухвалу подав апеляційну скаргу з уточненням захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 , який просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати ухвалі слідчого судді щодо накладення арешту на майно; постановити нову ухвалу, якою частково задоволити клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_9 , з позбавленням права на його відчуження, в решті клопотання відмовити. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною і такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то апелянт наголошує, що дану ухвалу слідчий суддя виносив без повідомлення власника майна, копія ухвали йому не скеровувалася і про її існування довідалися лише з Єдиного реєстру судових рішень.
Апелянт свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею не взято до уваги те, що подане слідчим клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 171, 170 КПК України, оскільки в клопотанні немає відповідного обґрунтування необхідності арешту; не додано жодних переконливих доказів на підтвердження необхідності такого арешту.
Апелянт зазначає, що слідчим не було доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності особи, оскільки не доведено розміру завданої шкоди, ні співрозмірність шкоди до вартості автомобіля на який накладено арешт. Вилучений автомобіль не є річчю, обмеженою чи забороненою в цивільному обігу, а його фактичне вилучення у власника порушує право останнього користуватися належним йому майном, з метою забезпечення гарантованого Конституцією України принципу непорушності права власності, необхідно скасувати накладення арешту. Наголошує, що неможливість протягом тривалого часу користуватися автомобілем створює для власника ОСОБА_9 та його сім`ї проблеми та незручності.
Апелянт звертає увагу, що слідчим суддею не враховано, що стороною обвинувачення не доведено необхідність накладення арешту на автомобіль.
Слідчий суддя ухвалу мотивувала тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.06.2019 приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, перебуваючи неподалік гаражних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув продав за 36 000 гривень ОСОБА_10 речовину рослинного походження, що знаходилась у 6 (шести) поліетиленових пакетах, яка згідно з висновком експерта №3/726 від 26.06.2019 є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 517,75 грам, що є великим розміром, який ОСОБА_9 попередньо за невстановлених досудовим слідством обставин незаконно придбав та зберігав з мелю збуту.
Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя з`ясувала, що накладення арешту на вказаний автомобіль проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за який останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, з метою виконання завдань арешту майна, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого підозрюваним, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Апелянт ОСОБА_9 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 , прокурор, були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, про що свідчать телефонограми, однак в суд не прибули з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи в суд апеляційної інстанції не подавали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 404 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При винесенні ухвали судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього доказів в матеріалах клопотання про арешт майна.

Як з`ясовано в суді першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції по кримінальному провадженню № 0000231 внесеного в ЄРДР 27.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України (а.с.17).
Також перевірено наступні документи:
- клопотання слідчого про арешт майна від 05.07.2019 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання( а.с.1-2);

- 03.07.2019 вручено ОСОБА_9 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України. (а.с. 3-5);

- протокол затримання ОСОБА_9 , особи підозрюваної у вчиненні злочину, від 02.07.2019 (а.с.10 14);

- витяг про наявність власності у ОСОБА_9 (а.с.16).

Згідно клопотання слідчого, від 05.07.2019, автомобіль марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_9 підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Зважаючи на вищезазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого у накладені арешту на транспортний засіб марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Колегія суддів не вбачає будь-якої невідповідності висновку суду першої інстанції нормам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 08 липня 2019 року, якою накладено арешт на транспортний засіб марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_9 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування,залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: