Провадження № 1-кп/127/1792/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження № 0003780 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 04 серпня 2017 близько 09 год. 10 хв., керуючи технічно-справним автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 600-річчя у м. Вінниці зі сторони вул. Хмельницьке шосе у напрямку вул. В. Порика, в районі електроопори № 11 не вжив своєчасних заходів до зупинки свого автомобіля в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину вул. 600-річчя по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, з права на ліво по ходу руху автомобіля, внаслідок чого з необережності допустив наїзд на вищевказану особу.
Внаслідок даної пригоди відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1375/1389 від 16.11.2017 ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: сполучну травму тіла, а саме відкриту проникаючу черепно-мозкову травму забій головного мозку середнього ступеню важкості з формуванням контузійних вогнищ у лобній та скроневих долях з обох сторін, травматичний субарахноїдальний крововилив, субдуральні крововиливи (нашарування) над півкулями головного мозку, перелом кісток склепіння і основи черепа (потиличної і тім`яної кісток зліва, правої тім`яної кістки, розходження сагітального шва, переломи передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи, стінок градчастого лабіринту ліворуч, кісток носа), забійну рану тім`яно-потиличної ділянки справа, параорбітальні гематоми обох очей, забійну рану ясен нижньої щелепи ліворуч; закриту травму грудної клітки перелом 3,4 ребер справа, тіла 3-го і 12-го грудних та 1-го поперекового хребців, забій нижніх часток обох легень; закритий перелом хірургічної шийки лівого плеча, забійна рана ділянки лівого надпліччя, множинні рани лівої кисті з пошкодженням розгинального апарату 2 пальця. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких, оскільки переломи кісток склепіння і основи черепа є небезпечними для життя у момент заподіяння.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №781а від 24.10.2017, в умовах даної пригоди водій автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом зупинки транспортного засобу до смуги руху пішохода. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином своїми необережними діями водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , знаходяться у причинному зв`язку з наслідками.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. Зазначив, що 04.08.2017 року близько 09 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», він рухався по вул. 600-річчя у м. Вінниці зі сторони вул. Хмельницьке шосе в напрямку вул. В. Порика та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину вул. 600-річчя по розмітці нерегульованого пішохідного переходу з права на ліво по ходу руху автомобіля. Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він рухався зі швидкістю приблизно 55 км/год, а також бачив встановлений знак, що позначає пішохідний перехід та відповідну дорожню розмітку. Обвинувачений пояснив, що як він на той час сприймав ситуацію, приблизно за 15-17 метрів до пішохідного переходу він побачив хлопця та дівчину, які швидко вийшли на проїзну частину і почали її перетинати по розмітці нерегульованого пішохідного переходу. Обвинувачений, не заперечуючи своєї вини просив врахувати, що на той час вздовж дороги були припарковані ряд автомобілів, які зменшили можливість обзору, і таким чином також вплинули на його можливість вчасно відреагувати на появу пішоходів та зупинити автомобіль. Також зазначив, що він добровільно надав матеріальну допомогу потерпілій у розмірі 40 тис. грн., що підтверджується відповідними чеками та ще 20 тис. грн., які він не може підтвердити документально, повністю відшкодувавши таким чином завдану ним шкоду. Обвинувачений щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що 04.08.2017 року близько 09 год. 10 хв. вона разом зі знайомим ОСОБА_10 йшла на роботу. Зазначила, що вони вирішили перейти дорогу по пішохідному переходу по вул. 600-річчя в районі АЗС ОККО. Потерпіла вказала, що перед тим як перейти дорогу, вони двічі пересвідчились у безпечності свого руху та спокійним кроком почали переходити проїзну частину. Потерпіла пояснила, що зробивши лише кілька кроків та не дійшовши до середини переходу, відчула удар в ліву частину тіла та більше нічого не пам`ятає. Також потерпіла зазначила, що провела в лікарні більше 20 днів та на даний час у неї продовжується курс лікування та реабілітації. ОСОБА_8 зазначила, що обвинувачений їй шкоду у повній мірі не відшкодував. Щодо міри покарання просить суд визначити покарання на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 04.08.2017 близько 09 год. 15 хв. разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 йшов по вулиці 600-річчя у м. Вінниці та вирішили перейти проїзну частину по пішохідному переходу в районі між АЗС ОККО та пожежною частиною. Також зазначив, що на той час освітлення було денне, погода безхмарна, дощу не було. Вони йшли спокійно розміреним кроком. Майже дійшовши до середини переходу, він ліворуч від себе побачив автомобіль, який відвернув від нього та скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_8 . Він одразу підбіг до потерпілої та надавав їй першу допомогу. Бачив, як автомобіль, який скоїв наїзд, зупинився близько 10 м після пішохідного переходу, на якому трапилась ДТП.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що того дня він із колегами по роботі стояли на вулиці в районі вул.. 600-річчя у м. Вінниці та пили каву. Самого моменту ДТП він не бачив, лише почувши звук гальмування та удар, звернув увагу та побачив дівчину, яка лежала на проїзній частині та автомобіль, який зупинився неподалік. Ближче він не підходив, оскільки одразу зібралось багато людей.
Допитана в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_12 пояснила суду, що вона є матір`ю обвинуваченого , а також під час скоєння ДТП перебувала разом зі своїм сином у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні. Зазначила, що коли вони із сином під`їхали на відстань 20 м до пішохідного переходу, на нього швидко зненацька вийшли хлопець із дівчиною, які не оглядаючись по сторонам, почали перетинати проїзну частину. Свідок зазначила, що її син почав одразу гальмувати та намагався уникнути зіткнення, шляхом маневрування, однак не встиг та скоїв наїзд на дівчину.
Крім зізнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , показань потерпілої, свідків, вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується й іншими доказами, що були досліджені у судовому засіданні, а саме:
- даними витягу з кримінального провадження № 0003780 про внесення до ЄРДР 04.08.2017 відомостей про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;
- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події по вул. 600-річчя в м. Вінниці від 04.08.2017 зі схемою до протоколу огляду місця події ДТП від 04.08.2017 та фото-ілюстраціями до нього;
- даними висновку судової автотехнічної експертизи № 781а від 24.10.2017, згідно якого в даній дорожній обстановці, швидкість руху автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 , яка відповідає довжині слідів гальмування, становила 52.3 54.6 км/год.; наїзд на пішохода автомобілем «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 стався на проїзній частині вул. 600 річчя м. Вінниці, в районі розмітки пішохідного переходу на відстані біля 6.9 6.8 м перед початком осипу скла; в умовах даної пригоди, при вихідних даних вказаних в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом зупинки транспортного засобу до смуги руху пішохода; у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди;
- даними висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 879а від 20.11.2017, згідно якого, на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані та призвести до втрати керування не могли;
- даними висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 5434/5435/18-21 від 03.06.2019, яка була призначена згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2018, згідно якого:
в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватись технічними нормами вимог п.п. 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, а дії пішохода можуть бути оцінені відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України, для чого спеціальних знань у галузі автотехніки не потрібно;
швидкість автомобіля «Chevrolet Aveo», які відповідала довжині слідів гальмування, зафіксованих при огляді місця події та кута нахилу дороги складала величину близько 50,5-53,0 км/год. Оскільки частина слідів гальмування коліс автомобіля на проїзній частині дороги могла не відобразитись, фактична швидкість руху автомобіля могла складати величину більшу розрахункової та складати 60 км/год, про що є відомості у матеріалах справи;
покази потерпілої ОСОБА_8 , щодо розташування місця наїзду, вказаного останньою, під час слідчого експерименту, у порівнянні із слідовою інформацією зафіксованою при огляді місця події та відповідно до механічних пошкоджень транспортного засобу технічно обґрунтовані;
відповідно показів потерпілої ОСОБА_8 водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити наїзд неї шляхом виконання ним технічних норм вимог п.п 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України;
покази свідка ОСОБА_12 щодо розташування місця наїзду, вказаного останньою під час слідчого експерименту, у порівнянні із слідовою інформацією зафіксованою при огляді місця події та відповідно до механічних пошкоджень транспортного засобу не знаходять підтвердження трасологічними ознаками розташування місця наїзду;
беручи до уваги, що покази свідка ОСОБА_12 про розташування місця наїзду не знаходять підтвердження трасологічними ознаками, дати відповідь на питання про наявність у водія технічної можливості попередити наїзд на пішохода згідно її свідчень не визнається за можливе, оскільки відомості про інші параметри технічних величин, вказаних ОСОБА_12 можуть не відповідати фактичним обставинам справи та привести до хибних висновків;
покази водія ОСОБА_6 , щодо розташування місця наїзду технічно обґрунтовані. Покази водія ОСОБА_6 , щодо розташування керованого ним автомобіля, до місця наїзду, в момент виникнення небезпеки для руху у співвідношенні з часом існування небезпеки є технічно необґрунтованими;
беручи до уваги, що покази водія ОСОБА_6 щодо розташування керованого ним автомобіля до місця наїзду в момент виникнення небезпеки для руху у співвідношенні з часом існування небезпеки є технічно необґрунтованими, дати відповідь на питання про наявність у водія технічної можливості попередити наїзд на пішохода не визнається за можливе, оскільки відомості про інші параметри технічних величин, вказаних ОСОБА_6 , можуть не відповідати фактичним обставинам справи та привести до хибних висновків;
в даній дорожній обстановці у діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.
- даними висновку судово-медичної експертизи № 1375/1389 від 16.11.2017, згідно якого, у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма забій головного мозку середнього ступеню важкості з формуванням контузійних вогнищ у лобній та скроневих долях з обох сторін, травматичний субарахноїдальний крововилив, субдуральні крововиливи (нашарування) над півкулями головного мозку, перелом кісток склепіння і основи черепа (потиличної і тім`яної кісток зліва, правої тім`яної кістки, розходження сагітального шва, переломи передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи, стінок градчастого лабіринту ліворуч, кісток носа), забійна рана тім`яно-потиличної ділянки справа, параорбітальні гематоми обох очей, забійна рана ясен, нижньої щелепи ліворуч; закрита травма грудної клітки - переломи 3,4 ребер справа, тіла 3-го і 12-го грудних та 1-го поперекового хребців, забій нижніх часток обох легень; закритий перелом хірургічної шийки лівого плеча, забійна рана ділянки лівого надпліччя, множинні рани лівої кисті з пошкодженням розгинального апарату II пальця.
Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення відповідають терміну, зазначеному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 04.08.2017р.; за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки переломи кісток склепіння і основи черепа являлись небезпечним для життя в момент заподіяння (п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.).
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.09.2017, з схемою, за участю свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який детально показав та відтворив на місці свою версію дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 04.08.2017 він йшов попереду від ОСОБА_8 і дистанція між ними становила 0,8 м, при цьому вони рухались таким чином, що відстань до краю (лівого) розмітки пішохідного переходу становила 1,3 м. В момент наїзду на ОСОБА_8 . ОСОБА_10 був розташований таким чином, що відстань від нього до подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки становила 1,1 м. При цьому місце наїзду на ОСОБА_8 знаходиться на відстані 1,3 м. від краю розмітки пішохідного переходу і 1,6 м від подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки. До моменту наїзду на ОСОБА_8 свідок рухався з приблизною швидкістю t1 3,6, t2 3,5, t3 3,2;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.09.2017, з схемою, за участю свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який детально показав та відтворив на місці свою версію дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 04.08.2017 він знаходився на відстані 25 м від краю розмітки пішохідного переходу. При виході на проїзну частину по пішохідному переходу рухався хлопець та на відстані 0,8 м від нього позаду рухалась дівчина. При цьому вони знаходились на відстані 1,4 м від краю лівого розмітки пішохідного переходу. При цьому свідок зазначив, що пішоходи рухалися прямолінійно та за руки не тримались;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2018, з схемою, за участю свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка детально показала та відтворила на місці свою версію дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 04.08.2017 в момент появи в полі зору пішоходів автомобіль знаходився на відстані 22,2 м від краю розмітки нерегульованого пішохідного переходу. Пішоходи чоловік і жінка рухались прямолінійно, чоловік рухався попереду на відстані 0,5 м від жінки. Свідок ОСОБА_12 зазначила, що місце наїзду знаходиться на відстані 3,7 м від правого бордюру вул. 600-річчя напрямку руху та 1,3 м від правого краю пішохідного переходу по ходу руху пішоходів. Свідок зазначила, що за мить до наїзду дівчина пішохід зупинилась і похилилась назад. При цьому свідок зазначила, що пішохід рухалася з приблизною швидкістю t1 1,6, t2 1,8, t3 1,5;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2018, з схемою, за участю потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в присутності її представника ОСОБА_9 , яка детально показала та відтворила на місці свою версію дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 04.08.2017 по проїзній частині попереду неї на відстані 1 м рухався ОСОБА_10 , а вона йшла позаду. Вони рухались прямолінійно на відстані 1,9 м від правого краю пішохідного переходу. Місце наїзду на ОСОБА_8 знаходилось на відстані 4,6 м від правого бордюру та 2,1 м від правого краю пішохідного переходу. При цьому зазначила, що вона рухалася з приблизною швидкістю t1 5,6, t2 5,2, t3 5,7. Перед пішохідним переходом встановлена електроопора на якій на висоті 3,5 м від дорожнього покриття закріплено дорожній знак 5.35.1. Вказаний знак проглядається на відстані більше 100 м;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2018, з схемою, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності його захисника ОСОБА_7 , який детально показав та відтворив на місці свою версію дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 04.08.2017 він їхав автомобілем по вул. 600-річчя в напрямку вул. Порика, в цей час відстань від правих коліс до правого бордюру по ходу руху становила 3,8 м. Відстань від переднього габариту автомобіля до краю нерегульованого пішохідного переходу становила 14,2 м. Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що по нерегульованому пішохідному переходу пішоходи рухались прямолінійно, чоловік йшов попереду, а жінка на відстані 0,5 м позаду нього, на відстані 1,55 м від правого краю пішохідного переходу. Обвинувачений зазначив, що місце наїзду знаходиться на відстані 4,6 м від правого бордюру по вул. 600-річчя та 1,55 м від правого краю пішохідного переходу. ОСОБА_6 зазначив, що за деякий час до удару пішохід зупинилась і зробила крок назад.
Крім того, судом безпосередньо в судовому засіданні було досліджено та надано належну оцінку наступним доказам.
Згідно висновку КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 04.08.2017 встановлено, що під час огляду 04.08.2017 о 11 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тверезий, ознак сп`яніння не виявлено.
Розглянувши кримінальне провадження і заслухавши думку всіх учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши всі надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
До такого висновку суд прийшов, оскільки в ході судового розгляду в результаті повного, безпосереднього та неупередженого дослідження всіх доказів було встановлено, що ОСОБА_6 04.08.2017 близько 09 год. 10 хв. рухався у м. Вінниці по вул. 600-річчя зі сторони вул. Хмельницьке шосе в напрямку вулиці В. Порика, та в районі електроопори № 11 не вжив своєчасних заходів до зупинки автомобіля, яким він керував в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода ОСОБА_13 , яка перетинала проїзну частину вулиці 600-річчя по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, з права на ліво по ходу руху автомобіля обвинуваченого, внаслідок чого останній з необережності допустив наїзд на неї. Даний висновок підтверджується висновками автотехнічних та трасологічних експертиз, проведених як на стадії досудового розслідування, так і за ухвалою суду під час судового розгляду, які повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі. У тому числі показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Показання свідка ОСОБА_12 суд оцінює критично, оскільки вони суперечать всім іншим зібраним по справі доказам, а відтак сприймає їх як намагання допомогти обвинуваченому, який є її сином.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого.
Зокрема, судом враховано ту обставину, що ОСОБА_6 згідно характеристики ТОВ «ЖЕО» №1364 від 23.11.2017, позитивно характеризується за місцем проживання, скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Згідно довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/3641 від 05.09.2017 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 30.08.2017 року ОСОБА_6 на обліку не значиться.
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 2177 від 30.08.2017 ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Суд також приймає до уваги молодий вік обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до положень статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, приймав активну участь у організації лікування потерпілої, добровільно частково відшкодував шкоду ОСОБА_8 , яка в межах даного кримінального провадження не заявляла цивільного позову, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про можливість призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.
Суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який необережним злочином, та інші обставини. Зокрема порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху України, а саме: наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не вжив всіх необхідних заходів і вчинив наїзд на пішохода. В той же час, обвинуваченим під час скоєння ДТП не було перевищено дозволеної швидкості в межах населеного пункту, він перебував у тверезому стані, з місця скоєння ДТП не зникав, а в подальшому надавав активну допомогу потерпілій у лікуванні. Суд також приймає до уваги ту обставину, що мати обвинуваченого ОСОБА_12 на даний час є важкохворою, оскільки їй встановлено діагноз багато-вогнищевого ураження лівої півкулі головного мозку (множинна гліобластома), і вона потребує постійного догляду з боку в тому числі сина, який забезпечує такий догляд. Дана обставина підтверджується довідками ізраїльської клініки «Euromed Medical Service Ltd» про те, що ОСОБА_12 у супроводі свого сина ОСОБА_14 перебувала у даному закладі на лікування в період з 17.12.2018 року по 25.12.2018 року, та в період з 12.01.2019 року по 06.03.2019 року, а також у квітні 2019 року. Вітак, суд вважає недоцільним застосовувати до ОСОБА_14 додаткове покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 вартість проведення судових експертиз № 781а від 24.10.2017 та № 879а від 20.11.2017 у розмірі 1581 грн. 92 коп., оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд вирішує питання про долю речових доказів відповідно до вимог статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 75, 76, 286 КК України, ст. ст. 124, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1581 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят одну) гривню 92 копійки у відшкодування вартості проведення судових експертиз № 781а від 24.10.2017 та № 879а від 20.11.2017.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2017 на автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , та який знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця-інформ-ресурси», за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17 - скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 , поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця-інформ-ресурси» - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: