Справа № 185/1299/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 24 лютого 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця строкової військової служби, солдата стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - НГУ) солдат ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 .

Починаючи з 18 липня 2018 року до 18 лютого 2018 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачючи сусільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби та відпочити від обов`язків військової служби, ОСОБА_6 не з`явився під час переведення до військової частини НОМЕР_2 НГУ в АДРЕСА_3 (місце тимчасової дислокації частини НОМЕР_1 ) або до найближчої військової частини НГУ, дислокованої за місцем проживання останнього, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 , та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив нез`явлення на військову службу під час переведення з метою ухилитися від військової служби.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 408 КК України, як нез`явлення на службу під час переведення з метою ухилитися від військової служби.

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який заявив, що вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнає повністю і зазначив, щовін дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 яка розташована в АДРЕСА_3 . Літом незаконні збройні формування захопили частину. Був доведений наказ, відповідно до якого він повинен був до 18 липня з`явитись до частини в АДРЕСА_4 . Він не з`явився до частини, а перебував вдома, бо злякався. У вказаний період він не хворів, обставин, які заважали йому з`явитись до частини, не було.
Досліджено копію наказу командувача Національної гвардії України від 08 липня 2014 року №144 «Про деякі питання організації службово-бойової діяльності військової частини НОМЕР_1 », відповідно до якого військова частина НОМЕР_1 НГУ була тимчасово передислокована в АДРЕСА_4 до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, протягом 10 діб відряджено особовий склад до частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_4 .

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 364 від 18 липня 2014 року через неявку деяких військовослужбовців частини № НОМЕР_1 до місця тимчасової дислокації АДРЕСА_4 зобов`язано провести службове розслідування даного випадку.

За результатами службового розслідування видано наказ № 366 від 21 липня 2014 року і встановлено, що ОСОБА_6 не прибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років позбавлення волі.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. Характеристика, видана за місцем служби, також позитивна.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує визнання вини у вчиненому злочині в судовому засіданні, активне сприяння встановленню істини у справі.

Обтяжуючі обставини не встановлені.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України, у вигляді позбавлення волі.

У той же час, враховуючи пом`якшуючі обставини справи, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити його від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, однак, на достатній строк, що свідчитиме про досягнення завдань кримінального судочинства.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обрати.

Цивільний позов заявлено не було. Судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Ви рок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1