ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 468/1060/19-к
Провадження №11-сс/819/540/19 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: скарга на ухвалу про Доповідач: ОСОБА_2
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.08.2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000343 за ч. 3 ст. 189, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.08.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 13 жовтня 2019 року включно.

Розмір застави не визначався.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною. На підтвердження своїх доводів зазначає, що слідчим суддею справу розглянуто однобічно та взято до уваги лише доводи сторони обвинувачення. Докази обґрунтованості підозри відсутні, а так само відсутні докази на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого або застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
15.08.2019 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 16.08.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 146 КК України.
Відповідно до оголошеної підозри ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 15.08.2019 року приблизно о 10.00 год. він за попередньою змовою з іншими особами, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення ОСОБА_10 з метою вимагання від останнього неіснуючого боргу, на автомобілі «Daewoo Lanos» н.з. НОМЕР_1 прибули до території ФГ « ОСОБА_10 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де телефоном викликали потерпілого ОСОБА_10 до воріт підприємства. Реалізуючи свій протиправний умисел, попередньо розподіливши між собою свої ролі, з інші особи залишились в зазначеному автомобілі біля воріт території ФГ з метою спостереження, щоб сторонні особи не завадили їм довести свій злочинний умисел до кінця. В цей час ОСОБА_7 , зайшовши на територію підприємства та зустрівшись з потерпілим ОСОБА_10 , погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет, застосовуючи фізичне насильство з корисливих мотивів, намагався витягти ОСОБА_10 за територію підприємства та посадити його до автомобіля «Daewoo Lanos» н.з. НОМЕР_1 з метою його викрадення, наголошуючи при цьому, про необхідність повернення ОСОБА_10 неіснуючого боргу. Однак потерпілий ОСОБА_10 вчинив фізичний супротив ОСОБА_7 та почав кликати на допомогу працівників підприємства. Побоюючись викриття, ОСОБА_7 припинив застосування насильства відносно ОСОБА_10 , залишив його на місці вчинення кримінального правопорушення, повернувся до автомобіля «Daewoo Lanos» н.з. НОМЕР_1 та сів на пасажирське сидіння та разом з іншими на автомобілі залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Підозра обґрунтована показаннями потерпілого ОСОБА_10 , даними ним при його допиті, при проведенні з ним слідчого експерименту та даними ним як свідком в іншому кримінальному провадженні, який впізнав в ОСОБА_7 одного з нападників, показаннями свідка ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події, протоколом обшуку автомобіля «Daewoo Lanos» н.з. НОМЕР_1 , протоколами огляду місця події.
На цій стадії провадження законодавець не вимагає від органу досудового розслідування володіти усією сукупності доказів, які б вказували на особу, як таку, що вчинила злочин, достатньо декількох з них, які обґрунтовано свідчать про причетність особи до вчинення злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вказаному провадженні доведена слідчим та сумнів не викликає.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень, тому доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив вимоги закону щодо оцінки доказів на предмет їх належності, достатності та допустимості є безпідставними.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із зазначеним вище, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахував відомості про особу підозрюваного, який офіційно ніде не працює, йому загрожує покарання на строк до 10 років позбавлення волі, що свідчить про існування ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню і дійшов правильного висновку про застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.
Той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання, не судимий, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.08.2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2