Справа № 611/256/18
Провадження № 1-кс/611/65/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року слідчий суддя Барвінківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового клопотання заступника начальника СВ Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене в кримінальному провадженні № 0000442 від 19.10.2017 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що, знаючи способи виготовлення та вживання наркотичних засобів, діючи з умислом на незаконне придбання наркотичних засобів з метою збуту, у 2018 році, точної дати та час в ході досудового слідства встановити не видалось можливим, незаконно придбав наркотичну речовину, зірвавши частини дикорослих рослин конопель, які переніс до домоволодіння, де проживає, за адресою: АДРЕСА_1 . Там принесені частини рослин конопель він висушив, подрібнив, таким чином виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, і зберігав його за місцем свого проживання з метою збуту. Тим самим ОСОБА_5 порушив Закон України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» та Закон України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995 року.
12.12.2018 року, ОСОБА_5 , діючи з умислом на незаконний збут наркотичних засобів, перебуваючи біля свого домоволодіння за «адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув 0,9441 грама особливо небезпечного наркотичного засобу - смоли канабісу ОСОБА_8 , отримавши від нього за проданий наркотичний засіб гроші в сумі 200 гривень купюрами по 50 гривень (серія ТГ № 1765826), (серія КЦ № 1783144), (серія УН № 4690169) та (серія УД № 0513851), які раніше були вручені ОСОБА_8 співробітниками поліції для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_5 , згідно належним чином санкціонованій постанові про проведення негласного слідчого (розшукового) заходу - контроль за вчиненням злочину у формі «оперативної закупівлі» наркотичних засобів без затримання фігуранта.
У цей же день, тобто 12.12.2018 року, о 15 годині 40 хвилин, у приміщенні Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУ НП в Харківській області, в кабінеті № 27, ОСОБА_8 видав співробітникам поліції полімерний пакет, в якому знаходилась речовина рослинного походження. Дана речовина, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» № 3338 від 14.01.2019 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - смолою канабісу, загальною масою у перерахунку на суху речовину 0,9441 грама, яку ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 200 гривень в ході проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

08 лютого 2019 року ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії протоколів слідчих дій, протоколів допитів свідків.

Прокурор в судовому засіданні з посиланням на тяжкість скоєного підозрюваним правопорушення, а також ті обставини, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, офіційно не одружений, неповнолітніх дітей чи інших утриманців не має; тобто має слабі соціальні зв`язки за місцем свого проживання; послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, вказавши, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи можливість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні причетність до скоєного злочину визнав, але просив обрати щодо нього в цьому провадженні міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти застосування щодо ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що прокурором у судовому засіданні не надано жодного доказу, які б підтвердили існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і прохала обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого.

Слідчим суддею встановлено, що в Барвінківському відділенні поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП України в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000442 від 19.10.2017 року щодо ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії протоколів слідчих дій, протоколів допитів свідків, а також показаннями в судовому засіданні самого підозрюваного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з тим, при розгляді клопотання встановлено, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні про обрання міри запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор формально послались на те, що він вчинив умисний тяжкий злочин, санкція статті передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, а також на те, що, перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятись від слідства та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини по справі та продовжити злочинну діяльність, проте не надали суду жодних доказів на підтвердження своїх посилань.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, носить характер припущення і не підтверджується матеріалами справи.

Сама по собі підозра чи обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються з метою запобігання спробам підозрюваних, обвинувачених ухилитися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Ризик переховування обвинуваченого не може бути встановлений лише на підставі можливої міри покарання. Оцінка такого ризику має проводитися із посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик переховування від слідства та суду може оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бикчевич проти Молдови, Панченко проти Росії).

Згідно зі змістом ст.ст. 131 - 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Під час досудового слідства встановлено і знайшло підтвердження у цьому судовому засіданні наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість можливого покарання при визнанні підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений

у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який віднесено до тяжких злочинів і за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, вагомість наявних доказів обвинувачення.

Разом з тим прокурором в клопотанні взагалі не зазначено, чому недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, не кажучи вже про надання доказів на підтвердження цього.

Слідчим суддею оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що він за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей чи інших утриманців не має, тобто має слабі соціальні зв`язки за місцем свого проживання; його стан здоров`я.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, інкримінований йому злочин вчинив, будучи неповнолітнім.

Слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи можливість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, але вважає, що для запобігання цьому ризику достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за можливе застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт на строк 60 днів, який, на думку слідчого судді, забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло, розташоване за адресою; АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено і оголошено 12 лютого 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1