Справа № 702/1082/17
Провадження №1-кс/702/196/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області (матеріали кримінального провадження № 0000400 відомості про яке внесено до ЄРДР 12.12.2017 ), за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження: скаржника ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області: ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
До Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна мотивована тим, що 12.12.2017 близько 11 год 20 хв, на зупинці громадського транспорту автодороги сполученням м. Київ - м. Одеса, що прилягає до с. Нестерівка Маньківського району Черкаської області, працівники Монастиршценського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, незаконно вилучили його автомобіль марки ВАЗ 2108, 1987 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який поламаний знаходився неподалік АЗС з 22 год 11.12.2017 до моменту, як його вилучили. Після чого вище вказаний автомобіль був доставлений на територію Монастиршценського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, де він знаходиться до даного часу.
Автомобіль марки ВАЗ 2108, 1987 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , він придбав в м. Київ в ОСОБА_6 , і з того часу керував ним.
Станом на 12.08.2019, його автомобіль марки ВАЗ 2108, 1987 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , йому не повернуто, документів, які б підтверджували законність вилучення та зберігання автомобіля на території Монастиршценського ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області йому не вручено.
На його неодноразові звернення до слідчих повернути йому його транспортний засіб та надати документи, які являлися підставою на вилучення його автомобіля, йому надходила необґрунтована відмова та надана усна відповідь, що його автомобіль затриманий по кримінальному провадженню №0000400, відомості про яке 12.12.2017, внесенні до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Підозра у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України йому вручена не була, ніякого автомобіля він не викрадав.
Вважає, що рішення органів досудового розслідування є незаконними, його позбавили можливості використовувати майно, яке належить йому на праві користування без жодної, передбаченої законом підстави, а строк такого позбавлення можна вважати розумним, минуло майже два роки.
Просить зобов`язати слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000400 від 12.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, повернути йому автомобіль ВАЗ 2108, 1987 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований МРЕВ- 11 м. Київ ДАІ ГУ УМВС України, на ім`я ОСОБА_6 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 31.05.2005.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, просить її задоволити та пояснив, що він вдень їхав з с. Нестерівка. Заїхав на заправку, щоб купити 20 л солярки. Машину залишив за 300 м від заправки, оскільки вона зламалася. У нього розрядився телефон і він вирішив йти додому. Через деякий час вирішив повернутися на заправку, але автомобіля вже не було. Довіреність на автомобіль, видана в минулому році і на момент видачі доручення арешт на автомобіль вже був накладений. До видачі доручення, у нього був технічний паспорт на автомобіль. Він звертався із клопотанням про скасування арешту, накладеного на автомобіль, але йому було відмовлено. Власником автомобіля є Горай, який проживає в м. Київ. Доручення на автомобіль видане строком на 1 рік.
Прокурор в судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги, оскільки на автомобіль у встановленому законом порядку накладено арешт, який на даний час не скасовано та даний автомобіль визнано речовим доказом. Скаржник не є власником та не є особою, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем, оскільки доручення видано вже після накладення арешту на автомобіль. В кримінальному провадженні ще не виконані всі слідчі дії, а тому підстав для задоволення скарги немає.
Слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області заперечує проти задоволення скарги, оскільки 12.12.2017 було вилучено автомобіль марки ВАЗ 2108 та визнано речовим доказом, а 14.12.2017 було накладено арешт на автомобіль. 23.11.2018 Горай було видано доручення щодо користування та розпорядження автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , чим було порушено заборону суду щодо розпорядження автомобілем.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000400 від 12.12.2017, надані прокурором, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення та виходить з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2017 до ЄРДР за №0000400 внесені відомості про те, що 12.12.2017 близько 03 години, невідомі особи з тракторної бригади ПП «Дніпро», що розташоване по вул. Колгоспна,7, с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області незаконно заволоділи трактором марки «Беларус-1221.2» з плугом, після чого з місця вчинення злочину зникли, чим заподіяли ПП «Дніпро» матеріальні збитки.
Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає крім іншого у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Так, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне та вільне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ст.169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора або арешт цього майна; у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України; у разі скасування арешту.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).
Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Так, згідно протоколу огляду предметів від 13.12.2017, під час огляду було оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 2108» білого кольору, зі встановленими на передній та задній частини реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Відповідно до постанови про визнання оглянутого предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 13.12.2017 автомобіль марки «ВАЗ 2108» білого кольору, зі встановленими на передній та задній частини реєстраційним номером НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та постановлено зберігати на території Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.
Згідно ухвали слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.12.2017 про накладення арешту на майно накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке видане 31 травня 2005 року м. Київ МРЕВ-11 ДАІ ГУ УМВС України належить ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено ОСОБА_6 розпоряджатися та користуватися майном - автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, до прийняття у даному кримінальному провадженні кінцевого процесуального рішення. Автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке видане 31 травня 2005 року м. Київ МРЕВ-11 ДАІ ГУ УМВС України і належить ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - залишено на зберігання на території майданчику Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області до прийняття у даному кримінальному провадженні кінцевого процесуального рішення.
Всупереч, зоборони ОСОБА_6 розпоряджатися та користуватися автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_3 користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності легковим автомобілем марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 . Довіреність видана 23.11.2018, арешт накладений 14.12.2017. Даною довіреністю ОСОБА_6 порушив заборону Монастирищенського районного суду від 14.12.2017 щодо користування та розпорядження майном - автомобілем марки "ВАЗ 2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, до прийняття у даному кримінальному провадженні кінцевого процесуального рішення. За таких обставин скаржник ОСОБА_3 не є іншим власником або володільцем майна в розумінні ч. 1 ст. 174 КПК України.
Крім цього, ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05.12.2018 відмолено в задоволенні клопотання про скасування арешту майна-автомобіля марки ВАЗ 2108, 1987 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що на автомобіль марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 у встановленому законом порядку накладено арешт слідчим суддею Монастирищенського районного суду від 14.12.2017, який не скасовано, даний автомобіль визнано речовим доказом, у кримінальному провадженні не проведено всі слідчі дії, а тому скарга не підлягає до задоволення, оскільки за даних обставин бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відсутня.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 24, 56, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області (матеріали кримінального провадження № 0000400 відомості про яке внесено до ЄРДР 12.12.2017 ) відмовити повністю.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали складено та оголошено 19 серпня 2019 року о 16 год 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1