Справа № 369/4949/19
Провадження №1-кс/369/1608/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001809 від 14.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001809 від 14.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2019 року до чергової частини Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт від ГРПП ОСОБА_4 , про те, що 13.04.2019 р. під час несення служби було зупинено легковий автомобіль «Форд Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , та при перевірці реєстраційних документів, було виявлено ознаки підробки номерного знаку на кузові даного автомобіля.

В ході здійснення перевірки даного повідомлення, перебуваючи в складі СОГ Вишнівського ВП, було здійснено виїзд за місцем вчинення кримінального правопорушення. Під час проведення огляду за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, автодорога Е-40/М06/Т1027, із дотриманням правил, передбачених ст.ст. 223, 233, 234, 236, 237 КПК України було вилучено легковий автомобіль іноземного виробництва « FORD MONDEO 2.0», д.н.з НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який згідно свідоцтва реєстрації НОМЕР_2 від 08.112013 належить ОСОБА_5 .

З урахуванням того, що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину, на підставі ст. 98 КПК України визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

Тому, слідчий просив накласти арешт на легковий автомобіль іноземного виробництва «FORD MONDEO 2.0», д.н.з НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який згідно свідоцтва реєстрації НОМЕР_2 від 08.112013 належить ОСОБА_5 , за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву, якою просив суд розглядати клопотання без його участі, вимоги клопотання при цьому підтримував в повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001809 від 14.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
14.04.2019 року до чергової частини Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт від ГРПП ОСОБА_4 , про те, що 13.04.2019 р. під час несення служби було зупинено легковий автомобіль «FORD MONDEO» д.н.з. НОМЕР_1 , win: НОМЕР_3 , свідоцтво реєстрації НОМЕР_2 та при перевірці реєстраційних документів, було виявлено, що автомобіль «FORD MONDEO» д.н.з. НОМЕР_1 , win: НОМЕР_4 не співпадає із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та має ознаки підробки.

В ході здійснення перевірки даного повідомлення, перебуваючи в складі СОГ Вишнівського ВП, було здійснено виїзд за місцем вчинення кримінального правопорушення. Під час проведення огляду за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, автодорога Е-40/М06/Т1027, із дотриманням правил, передбачених ст.ст. 223, 233, 234, 236, 237 КПК України було вилучено легковий автомобіль іноземного виробництва « FORD MONDEO 2.0», д.н.з НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який згідно свідоцтва реєстрації НОМЕР_2 від 08.112013 належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про визнання та приєднання до справи речових доказів від 14.04.2019 року легковий автомобіль іноземного виробництва «FORD MONDEO 2.0», д.н.з НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який згідно свідоцтва реєстрації НОМЕР_2 від 08.112013 належить ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001809 від 14.04.2019 року.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки слідчий у клопотанні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речового доказу, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на легковий автомобіль іноземного виробництва «FORD MONDEO 2.0», д.н.з НОМЕР_1 , 2000 року випуску, який згідно свідоцтва реєстрації НОМЕР_2 від 08.112013 належить ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1