УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0004613 внесеного до ЄРДР 25.11.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0004613 від 26.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняті і не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 117 КК України ( в редакції 1960 року), ч. 4 ст. 190 КК України, за вироками Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.03.1995 та 26.12.2007, за невстановлених обставин вступив у попередню змову зі своїм братом-близнюком ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки.

В подальшому брати ОСОБА_7 , реалізовуючи вищевказану попередню змову, діючи повторно, з корисливими мотивом та метою, опираючись на дії один одного і заздалегідь розподіливши між собою ролі, 25.11.2018 прийшли до магазину «ЄВА-2017» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 89, та почали виконувати свій спільний злочинний умисел.

Так, 25.11.2018 приблизно о 14 год. 20 хв., виконуючи відведену йому роль, один з братів ОСОБА_7 (хто саме в ході слідства не встановлено у зв`язку з їх однаковою зовнішністю) увійшов до приміщення вказаного магазину, де, помітивши на полиці чоловічу туалетну воду торгової марки «Versace Pour Homme» об`ємом 100 мл., таємно взяв її до рук та перемістив на полицю магазину з жіночими резинками для волосся, після чого залишив приміщення магазину.

Після цього, приблизно о 14 год. 25 хв. до вищевказаного приміщення увійшов інший з братів ОСОБА_7 (хто саме в ході слідства не встановлено у зв`язку з їх однаковою зовнішністю), який, достовірно знаючи про виконання його іншим братом відведеної йому ролі, підійшов до полиці магазину з жіночими резинками для волосся, з якої таємно взяв до рук залишену там іншим братом-близнюком вищевказану туалетну воду торгової марки «Versace Pour Homme» об`ємом 100 мл., яка належить ТОВ «РУШ» та вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи № 6017/19-21 від 01.10.2019 на момент вчинення злочину становить 1539,50 грн., заховав її до внутрішньої кишені свого плаща та, не розрахувавшись за товар, пройшов повз касу та залишив приміщення магазину. Викраденим в подальшому брати ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_4 завдали ТОВ «РУШ» матеріальної шкоди на суму 1539, 50 грн.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 22 листопада 2019 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці, Вінницької області, тимчасово не зареєстрованому за постійним місцем проживання, громадянину України, раніше засудженого:

- 27.06.1994 Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) з іспитовим строком 1 рік (судимість погашена);

- 20.12.2000 р. Вінницьким апеляційним судом за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року), строком на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 31.08.2002 з Вінницької ВК по відбуттю строку покарання (судимість погашена);

раніше судимого:

- 24.03.1995 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 117 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; постановою Богунського районного суду міста Житомира від 16.06.1998 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 16 днів;

- 26.12.2007 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна, 21.02.2014, на підставі постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13.02.2014 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 14 днів (судимість за цим вироком за ч. 2 ст. 358 КК України погашена);

повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, висновком експерта № 6017/19-21 від 01.10.2019, протоколами впізнання.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Підставою вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те що останній раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину корисливого характеру, імовірно має зв`язки з особами з числа раніше судимих, які можуть відповідно надавати йому тимчасове помешкання для переховування, а також переховувати його та надавати засоби для переміщення.

Крім цього, на даний час ОСОБА_4 тимчасово не зареєстрований за постійним місцем проживання, не одружений, дітей не має, що дає можливість зробити висновок про відсутність будь-яких соціально стримуючих факторів, щодо вчинення останнім нових злочинів, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку із чим просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на всі виклики слідчого з`являється.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, тому, з метою попередження можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0004613 внесеного до ЄРДР 25.11.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки визначені ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк покладених на підозрюваного обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, тобто на 58 (п`ятдесят вісім) днів, тобто до 22 січня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , здійснює слідчий, який провадить досудове розслідування кримінального провадження № 0004613, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя