Справа №494/797/19
УХВАЛА
25.07.2019 року смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

заступника начальника ВП начальника СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області із Одеського апеляційного суду надійшло клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 14.07.2019р.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

З клопотання вбачається, що 14.07.2019р. надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 14.07.2019р. він перебував по вул. І. Франка, с.Вікторівка, Березівського району, Одеської області, де йому спричинили колото-різані тілесні ушкодження та заволоділи його грошовими коштами і майном.

14.07.2019р. в ході огляду місця події, за адресою вул. І. Франко, с. Вікторівка, Березівського району, Одеської області, між магазином «Аріна» та Шиномантажем було виявлено та вилучено: 3 ватних тампона та 1 марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, чоловічу чорну сумку «Aline», 3 покришки з автомобіля «Volkswagen» моделі «Jetta», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , із лінійними пошкодженнями.

14.07.2019р. проведений огляд автомобіля «Volkswagen» моделі «Jetta», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який перебував за адресою вул. І. Франко, с. Вікторівка, Березівського району, Одеської області, в ході якого вилучено 24 сліди пальців рук, 4 змиви на марлеві тампони з чотирьох ручок дверей автомобіля.

15.07.2019 в ході огляду території між с. Вікторівка та с. Степанівка, Березівського району, Одеської області, на узбіччі дороги, на відстані 45 м. від мосту, на відстані 335 м. від с. Вікторівка, виявлений та вилучений мобільний телефон «Iphone», моделі «Х», ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 .

Як зазначає заступник начальника ВП начальник СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у клопотанні, під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, - арешту майна вилучених речей, з метою їх збереження, як речових доказів, для подальшого запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню та істотно ускладнивши одержання органом досудового розслідування достовірних доказів.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та заступник начальника ВП начальник СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання та просили слідчого суддю його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Розгляд клопотання вирішено проводити в порядку ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення власників/володільців майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

Так, згідно постанови від 15.07.2019р., майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт, визнано речовими доказами по справі.

Оцінюючи підстави арешту майна, викладені у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні доведена необхідність арешту майна: чоловічу чорну сумку «Aline», 3 покришки з автомобіля «Volkswagen» моделі «Jetta», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , із лінійними пошкодженнями, мобільний телефон «Iphone», моделі «Х», ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження дійсно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

Тому, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання в даній частині задовольнити.

Стосовно вимог клопотання щодо накладення арешту на 3 ватних тампона та 1 марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, вилучених 14.07.2019р. в ході огляду місця події, за адресою вул. І. Франко, с. Вікторівка, Березівського району, Одеської області, між магазином «Аріна» та Шиномантажем, а також 24 слідів пальців рук, 4 змиви на марлеві тампони з чотирьох ручок дверей автомобіля, вилучених 14.07.2019р. в ході огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Jetta», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який перебував за адресою вул. І. Франко, с. Вікторівка, Березівського району, Одеської області, слідчий суддя зазначає, що зазначені речові докази не є об`єктами безпосередньої приватної власності тієї чи іншої особи, а є слідами кримінального правопорушення. Не є зрозумілим в чому саме полягають ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України та в чому полягає необхідність арешту вказаного майна. Окрім самої лише констатації факту у клопотанні про те, що вилучене майно підлягає арешту з метою збереження речових доказів, клопотання не містить переконливих доводів, що це майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, що зашкодить кримінальному провадженню. Залишення вказаних речових доказів в камері схову, яке це визначено постановою від 15.07.2019р. буде достатньо для їх збереження та подальшого направлення на експертизу. Тобто доказів, які могли би обґрунтувати наявність реальних підстав для арешту даного майна не надано.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно:

-чоловічу чорну сумку «Aline», 3 покришки з автомобіля «Volkswagen» моделі «Jetta», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , із лінійними пошкодженнями, які були вилучені 14.07.2019р. в ході огляду місця події, за адресою вул. І. Франко, с. Вікторівка, Березівського району, Одеської області, між магазином «Аріна» та Шиномантажем.

-мобільний телефон «Iphone», моделі «Х», ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , який було вилучено 15.07.2019р. в ході огляду території між с. Вікторівка та с. Степанівка, Березівського району, Одеської області, на узбіччі дороги, на відстані 45 м. від мосту, на відстані 335 м. від с. Вікторівка.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1