Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/192/19
Провадження № 1-кп/596/39/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження №0000255 від 16.09.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, працюючої продавцем ГВП «Долина» Теребовлянського РайСТ, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимої, за ч.1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах: 10 вересня 2014 року в приміщенні будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 умисно підробила шляхом виконання підпису від імені ОСОБА_6 , заповіт від 10.09.2014 року зареєстрованого в журналі реєстрації нотаріальних дій Самолусківської сільської ради за № 47, щодо передачі після її смерті у спадок ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,12 га., що знаходиться на території Самолусківської сільської ради.

Далі, обвинувачена ОСОБА_4 , не зупиняючись на скоєному, за тих же обставин, продовжуючи свою злочинну діяльність, 10 вересня 2014 року, діючи умисно підробила шляхом виконання підпису від імені ОСОБА_6 , заповіт від 10.09.2014 року зареєстрованого в журналі реєстрації нотаріальних дій Самолусківської сільської ради за № 48, щодо передачі після смерті останньої у спадок їй( ОСОБА_4 ) житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 . На підставі підробленого ОСОБА_4 документу заповіту від 10.09.2014 року зареєстрованому в журналі реєстрації нотаріальних дій Самолусківської сільської ради за № 48, остання отримала право на успадкування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні від обвинуваченої ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому вона просить звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а провадження закрити. Свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч.1 ст. 358 КК України, визнає.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про її звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки ОСОБА_4 вчинила злочин та повинна понести покарання.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підставне, підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснює виключно суд у порядку, встановленому КПК України. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, санкція якого, серед іншого передбачає покарання у виді обмеження волі, та у відповідності до ст.12 КК України, вказаний злочин, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно із ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 4 ст.49 КК України).

Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у звязку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення ОСОБА_4 було вчинено 10 вересня 2014 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбаченого ч. 1 ст. 358 України, та який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, минуло більше трьох років, крім того, в матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про наявність обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

За таких обставин, строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, встановлений ст. 49 КК України, закінчився.
З врахуванням вищенаведеного, суд вважає що ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 16.09.2017 року - закрити відповідно до ч.2 п.1 ст.284 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
З урахуванням того, що клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, то заявлений потерпілим ОСОБА_5 позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред"явленню позову в порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного, суд керуючись ст.cт.12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.128, ч.2 п.1 ст.284, ст. 284-286, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України на підставі ст.49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000255 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2017 року відносно ОСОБА_4 - закрити у відповідності до ч.2 п.1 ст.284 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_5 право звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1