Дата документу 29.08.2019 Справа № 554/417/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

13.08.2019 року до провадження слідчого судді надійшло клопотанняОСОБА_3 про скасування арешту майна. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що 25.01.2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави розглянула клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 та накладено арешт на автомобіль Sitroen DS4 д.н.з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , з позбавленням права на його відчуження та заборону проводити будь-які ремонтні роботи вказаного транспортного засобу. Арешт на автомобіль був необхідний для проведення його огляду та збереження інформації, яка міститься у ньому, що може мати значення для досудового розслідування. На даний час слідчі дії, які пов`язані з арештованим автомобілем виконані, а тому просить скасувати арешт.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч.2 ст.174 КПК України, розглянув клопотання у відсутність учасників процесу, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.
Арешт майна застосовується за клопотанням слідчого, прокурора або цивільного позивача у кримінальному провадженні, шляхом винесення ухвали слідчим суддею.
Згідно матеріалів клопотання, 19.01.2019 року слідчим Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000175 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 25.01.2019 року клопотання слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно - задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль Sitroen DS4 д.н.з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою:Полтавська область, Чутівський район, с.Войнівка, заборонивши власнику проводити будь-які ремонтні роботи вказаного транспортного засобу, а також заборонити відчуження. (а.с.25-26).

Постановою від 27.08.2019 року слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0000175 від 19.01.2019 року на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Під досудовим розслідуванням у п.5 ч.1 ст. 3 КПК України слід розуміти стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З системного аналізу положень п.5 ч.1 ст. 3, ст. 174 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000175 від 19.01.2019 року на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України, є процесуальною формою закінчення досудового провадження та перешкодою для подальшого досудового розслідування щодо даного кримінального провадження. У зв`язку з чим, оскільки стадія досудового провадження закінчена, це унеможливлює розгляд такого клопотання та прийняття рішення щодо вирішення долі арештованого майна саме слідчим суддею.
Враховуючи те, що зазначене провадження закрите, тому клопотання, заявлене в порядку ст. 174 КПК України, не може бути задоволене.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що, згідно ч. 3 ст. 174 КПК України, скасування арешту майна при закритті провадження на досудовому розслідуванні віднесено до виключної компетенції прокурора.
Відповідно до роз`яснень пункту 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст.3, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя: ОСОБА_1