Вирок

Іменем України

Справа № 712/5876/19

Номер провадження 1-кп/712/466/19

23травня 2019 м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівка, Красногвардійського р-ну, Кримської обл., українець, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,проходить військову службу на посаді: номера обслуги аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 19.06.2015 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця для подальшого проходження лікування та направився за місцем свого проживання у м. Гайсин, Вінницької обл., офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 25.04.2019, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.407КК України визнав повністю. Суду показав, що так дійсно, він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», 19.06.2015 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця для подальшого проходження лікування та направився за місцем свого проживання у м. Гайсин, Вінницької обл., офіційно ніде не працював, поки 25.04.2019, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, суд не встановив. На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_4 до вчиненого, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позицію прокурора про можливість призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши покарання і з застосуванням ст. 69 КК України, тобто призначивши покарання нижче нижньої межі, у вигляді штрафу.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800грн.( шість тисяч вісімсот грн.)

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1