Справа № 676/1539/19
Провадження № 1-кп/676/271/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження №0000101 від 23 січня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , уродженці та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимої Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області:
- 02 листопада 2012 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст.75, 104 КК України із встановленням іспитового строку один рік;
- 25 грудня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців;
- 07 липня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 25 грудня 2018 року близько 19 год. 00 хв., правомірно знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переслідуючи мету незаконного збагачення, знаючи, що її дії виявлені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в присутності останніх, розуміючи відкритий та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, з метою заволодіння гаманцем та грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 умисно повторно відкрито викрала із дитячої коляски, що перебувала при вході в коридорі квартири, належний ОСОБА_7 гаманець виготовлений із шкірозамінника вартістю 400 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., банківська картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_2 , пластикові картки магазину «Єва Мозаїка», «Bulka», «Watsons», «Сільпо», «Сонечко» та картка аптеки «Медобори фарм» без вартості, який сховала під свій верхній одяг та вийшла з приміщення квартири, а в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 700 гривень.
Зазначеними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Крім цього, 12 січня 2019 року близько 03 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні вбиральні, що розташована на території нічного розважального закладу «Бастіон» по вулиці Хмельницьке шосе, 9 в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області, переслідуючи мету незаконного збагачення, скориставшись тим, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, а потерпіла ОСОБА_8 залишила на підвіконнику свою жіночу сумку та вийшла із вбиральні, діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із вказаної жіночої сумки повторно таємно викрала належний потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-G532F/DS» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 вартістю 1592 грн., який був укомплектований силіконовим чохлом прозорого кольору вартістю 200 грн., сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» № НОМЕР_5 вартістю 25 грн., на рахунку якої грошових коштів не було та картою пам`яті Micro SD об`ємом 8 Gb вартістю 80 грн., після чого із викраденим майном зникла з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 1897 грн.
Зазначеними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винність у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, та не заперечила тих обставин, що дійсно 25 грудня 2018 року близько 19 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , куди разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зайшли колядувати, скориставшись, що господиня квартири пішла за грошима, знаючи, що її дії виявлені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в присутності останніх викрала із дитячої коляски, що перебувала при вході в коридорі квартири, гаманець виготовлений із шкірозамінника, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., банківська картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_2 , пластикові картки магазину «Єва Мозаїка», «Bulka», «Watsons», «Сільпо», «Сонечко» та картка аптеки «Медобори фарм» без вартості, який сховала під свій верхній одяг та вийшла з приміщення квартири. В подальшому викрадені грошові кошти витратила на власні потреби, а гаманець із банківською карткою та іншими картками зберігала за місцем свого проживання та в подальшому добровільно видала працівникам поліції.
Також не заперечила тих обставин, що 12 січня 2019 року близько 03 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні вбиральні, що розташована на території нічного розважального закладу «Бастіон» по вулиці Хмельницьке шосе, 9, в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області, скориставшись тим, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, а потерпіла ОСОБА_8 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, залишила на підвіконнику свою жіночу сумку та вийшла із вбиральні, шляхом вільного доступу із вказаної жіночої сумки таємно викрала мобільний телефон «Samsung». З викраденого телефону витягнула сім-картку оператора мобільного зв`язку та викинула її, а замість неї вставила свою сім-картку та користувалася викраденим мобільним телефоном. В подальшому добровільно видала мобільний телефон працівникам поліції.
У вчинених суспільно небезпечних діяннях щиро розкаюється, жалкує про вчинені діяння, зобов`язалася найближчим часом відшкодувати потерпілим завдану майнову шкоду, також зобов`язалася не вчиняти в подальшому суспільно небезпечних діянь, після народження доньки переосмислила свої протиправні вчинки, просить не позбавляти її волі, оскільки бажає піклуватися про свою новонароджену дитину та займатися її вихованням, а у випадку позбавлення її волі донька залишиться без батьківського піклування, оскільки вона є матір`ю-одиночкою.
Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, а також те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи і ними не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.
Таким чином у судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно (по епізоду відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 ) та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, (по епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 ), мали місце. Зазначені дії містять склади кримінальних правопорушень, передбачених відповідно ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні цих кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за їх вчинення.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст.12 КК України є корисливими злочинами середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України) та тяжким (ч.2 ст.186 КК України), особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 має три незняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних корисливих середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності, має на утриманні малолітню дитину, є матір`ю-одиночкою, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Повне визнання винності у вчинених кримінальних правопорушеннях, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, зобов`язання найближчим часом в добровільному порядку відшкодувати потерпіли завдану майнову шкоду, відсутність у потерпілих до ОСОБА_4 будь-яких претензій майнового та морального характеру, а також те, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину та є матір`ю-одиночкою, враховуються судом як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Тому, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 має три незняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних корисливих середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності, і після звільнення з місця позбавлення волі через незначний період часу повторно вчинила два епізоди умисних корисливих середньої тяжкості та тяжкий злочин проти власності, а також має дитину до семи років, суд не вбачає підстав для призначення їй інших видів покарань, передбачених ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту та обмеження волі.
При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, форму вини й мотиви вчинення злочинів, тяжкість їх наслідків, обставини, за яких були вчиненні злочини, кількості вчинених злочинів, а також вид сукупності, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.
Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченої, яка має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто віком до семи років, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 79 КК України із встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку, та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 76 КК України.
При прийняті цього рішення судом враховується, що зазначене звільнення є спеціальним видом звільнення від відбування покарання з випробуванням, і допустимість його застосування лише до вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, визнається обовязковою умовою такого звільнення.
Разом з тим, наявність передбачених у законі умов для звільнення таких жінок від відбування покарання не означає, що суд зобовязаний прийняти рішення про їх звільнення. Застосування цього виду звільнення від відбування покарання є правом, а не обовязком суду.
Виходячи з зазначеного, при вирішенні питання щодо можливості звільнення жінки від відбування призначеного покарання з випробуванням суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, взяти до уваги характер вини, мотив, мету злочину та інші обставини.
Значення інституту звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають малолітніх дітей, полягає ще у тому, що за його допомогою держава намагається задовольнити передусім інтереси дитини.
Завдяки інституту звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають малолітніх дітей, суд дає можливість жінці, що вчинила злочин, можливість виправитися без ізоляції від суспільства, та інших реальних обмежень, характерних для позбавлення волі. Жінка має піклуватися про свою дитину, займатися її вихованням постійно. Для жінки, суспільства і держави важливим та особливо цінним є фізичне і моральне здоровя дитини. Інститут звільнення від відбування покарання жінок, які мають малолітніх дітей, сприяє побудові здорового соціального фундаменту для майбутнього життя дитини.
Таким чином, завдяки цьому інституту, закон ставить інтереси дитини, її виховання, вище, ніж негайне виконання покарання, вище ніж реалізацію цілей кримінальної відповідальності.
У такий спосіб законодавець дбає про майбутнє дитини, нормальний розвиток якої, може постраждати через відбування її матірю покарання. Ще одним аргументом, який підтверджує виняткове значення цього інституту, є той факт, що в малолітньому віці особливо важливим є материнське виховання, тому що саме в цей період відбувається становлення моральної самосвідомості дитини.
Отже, завдяки застосуванню цього інституту досягаються не лише спеціальні самостійні цілі кримінальної відповідальності, а й регулюються загалом суспільні відносини, що складаються між матірю і дитиною, жінкою і державою, тобто досягаються загальноправові цілі регулювання суспільних відносин і забезпечення правопорядку в державі.
До того ж, як вбачається з досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_4 орган пробації дійшов висновку, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного злочину оцінюється як: «середній», ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих громадян, - як «низький», а також про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі на певний строк.

Цивільні позови потерпілими не пред`являлися.
Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченої.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, призначивши їй покарання:
-за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк три роки та з покладенням на неї відповідно до вимог ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільні позови не пред`являлися.

Речові докази та документи:
-аркуш паперу, на якому зображена особа, котра проводила банківські операції із викраденою банківською карткою банку "Приват Банк" потерпілої ОСОБА_7 , що приєднаний до матеріалів кримінального провадження (а.м.к.п.32), залишити там же протягом усього часу їх зберігання;
-гаманець та пластикові картки магазинів, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.м.к.п.41), повернути власнику потерпілій ОСОБА_7 ;
-мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy J2 Prime, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.м.к.п.117), повернути власнику потерпілій ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 715 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта (а.м.к.п.123).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1