Ухвала
Іменем України
19 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 635/4248/16-к

провадження № 51-744 ск17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року,
встановив:
13 серпня 2019 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 про перегляд в касаційному порядку ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року, якою залишено без задоволення його апеляційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року про відмову у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2009 року, із вимогою про її скасування та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
При цьомуОСОБА_4 подав клопотання, у якому просить надати йому постановлене Судом процесуальне рішення за його скаргою, з перекладом на російську мову, оскільки він не володіє українською мовою.
Крім того, засуджений просить Суд у скарзі вказати конкретно, яким чином і коли ним пропущено строк касаційного оскарження, оскільки він та його захисник вважають помилковою ухвалу суду касаційної інстанції від 28 листопада 2017 року про повернення касаційної скарги через пропуск строку.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК), касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
П. 3 ч. 3 ст. 429 КПК передбачено право на подання разом із скаргою заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, оскаржувана засудженим ухвала Апеляційного суду Харківської області постановлена 15 червня 2017 року.
Із наявних у Суді матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_4 вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 була повернута на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, у зв`язку з тим, що він не усунув недоліки, зазначені в ухвалі про залишення його скарги без руху, у встановлений строк.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року, яку скаржник вважає помилковим рішенням, повернута його касаційна скарга на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки він повторно подав скаргу 14 листопада 2017 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку, питання про його поновлення не порушував та не надав до скарги жодних доказів про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Крім цього, ОСОБА_4 неодноразово звертався до Верховного Суду з клопотаннями про поновлення строку касаційного оскарження. Верховний Суд (ухвалами від 3 січня 2018 року, 6 лютого 2018 року, 5 травня 2018 року, 7 вересня 2018 року, 5 листопада 2018 року,12 березня 2019 року) відмовляв ОСОБА_4 у задоволенні його клопотань про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року, оскільки останній не наводив поважності причин цього пропуску, а суд касаційної інстанції не знаходив підстав для його поновлення.
Вважаючи строк касаційного оскарження не пропущеним, касаційну скаргу на судове рішення засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду 8 серпня 2019 року (згідно відбитку штемпелю на конверті), при цьому в скарзі дату її подання зазначив 7 серпня 2019 року, що, за наявних матеріалів свідчить про значний пропуск встановленого законом строку на касаційне оскарження, який минув 18 вересня 2017 року, і в той же час, обвинуваченим не порушується питання про його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає поверненню.

Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3