Справа № 505/2708/19
Провадження 1-кп/505/292/2019р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 рокуКотовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/292/19, зареєстроване в ЄРДР 28.03.2019 року за № 0000217 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовська Одеської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу №73 о/с від 29.06.2017 року Управління охорони в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_5 30.06.2017 року було звільнено з посади поліцейського взводу № 3 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону № 1 Управління охорони в Одеській області.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію України» поліцейський є громадянином України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Тому відповідно до пункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 є суб`єктом на якого поширюються дія Закону, та відповідно до частини другої статті 45 Закону, примітки до ст. 366-1 Кримінального кодексу України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Абзацом другим ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пунктах 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 частини 1 статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування , або іншу діяльність, зазначено у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 години 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Таким чином ОСОБА_5 зобов`язаний був до 01.04.2018 року подати декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій, не подав, хоча зареєструвався у Єдиному державному реєстрі декларацій 09.03.2017 року.
Незважаючи на це, ОСОБА_5 , будучи звільненим та відповідно до п.п. "а" п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діючи умисно, перебуваючи на території України, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року, маючи можливість, в порушення ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» не подав щорічну декларацію за минулий 2017 рік, шляхом заповнення декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. При цьому, станом на 09.08.2019 року ОСОБА_5 не подав щорічну декларацію за минулий 2017 рік.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані по ст. 366-1 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Під час проведення досудового розслідування, 20.08.2019 року між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого по ст. 366-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України повністю.
Сторонами також узгоджено покарання у виді 180 годин громадських робіт, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з охороною об`єктів та публічної безпеки на строк 1 рік.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтвердили суду про повну відповідність фактичних обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, зазначили про відсутність підстав для самообмови.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373-374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20.08.2019 року про визнання винуватості між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладеної за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, та призначити покарання у виді 180 годин громадських робіт, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з охороною об`єктів та публічної безпеки на строк 1 рік.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в Одеській апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Інші учасники судового процесу мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя ОСОБА_1