Справа № № 585/3807/19
Номер провадження 1-в/585/271/19
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
17 жовтня 2019 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про порушення права на захист, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся засуджений ОСОБА_2 з заявою, в якій просить: в резолютивній частині ухвали суду визнати істотні порушення всіх законів про захист прав людини відносно нього на право мати захисника. В обґрунтування заяви вказав що 4 березня 2004 року його незаконно затримали в м. Острог Рівненської обл., без ордеру на затримання і його арешту, обшуку будинку, постанови про його арешт. Обшук в будинку проводили без його присутності, без адвоката, з порушенням закону. Він перебував декілька днів в міліції, проте захисника до нього не допускали, і дали можливість поспілкуватися з адвокатом 10 березня 2004 року в приміщенні ВБОЗ м. Нікополь Дніпропетровської обл. Цього ж дня, біля 20 години його повезли до суду. При розгляді справи була суддя ОСОБА_3 , технічні засоби не працювали, секретаря не було. Його адвокат подавав клопотання, після чого суд пішов до окремої кімнати разом з начальником ВБОЗ. Суддя вже не поверталася, повернувся начальник ВБОЗ і повідомив, що суд закінчився після чого його повезли в приміщення ВБОЗ. Наступного разу йому дозволили побачення з захисником на початку вересня 2004 року.
ОСОБА_2 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2007 року за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 289, ч. 4 ст. 296, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України і йому призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На даний час засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Державній установі «Роменська виправна колонія (№56)».

Відповідно ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як передбачено ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вивчивши матеріали заяви та її обґрунтування приходжу до висновку, що в заяві відсутні питання, які суд повноважний вирішувати за правилами ст. 537 КПК України, в порядку визначеному ст. 539 КПК України, натомість маються вказівки на порушення норм законодавства, які були допущені, на думку ОСОБА_2 , в ході досудового розслідування, і ці питання мали б вирішуватися при розгляді справи по суті судом першої інстанції та при перегляді справи судами вищих інстанцій.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 розгляду в суді і задоволенню не підлягає.
Враховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в прийнятті до розгляду заяви засудженого ОСОБА_2 про порушення права на захист.
Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис…
Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1