ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кацмазів Жмеринського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 у період часу, а саме, з 19 червня 2008 року до 1 липня 2018 року злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Барського районного суду Вінницької області від 14 липня 2008 року коштів на користь ОСОБА_6 на утримання дитини (аліментів), а саме, доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого розмір аліментів встановлено частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнення яких присуджено з 19 червня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, внаслідок чого у обвинуваченого виникла заборгованість у сумі 70147 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив про обставини його вчинення, як вказано в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

В судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 не сплачує аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_5 . З 2008 року по теперішній час сплатив 1000 гривень в 2011 році, 20 гривень у 2012 році та 500 гривень у 2015 році. Донька та вона неодноразово зверталися до обвинуваченого з приводу сплати виниклої заборгованості по аліментах, однак останній на їх звернення не реагує. При призначенні покарання просить суд суворо не карати обвинуваченого.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлена у встановленому порядку про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик у суд на 14 травня 2019 року, подала до суду заяву про те, що просить розглянути кримінальне провадження у її відсутності, при призначенні покарання просить суд суворо не карати обвинуваченого.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового розгляду без потерпілої ОСОБА_5 , яка не прибула в судове засідання, подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, тому суд, у порядку, встановленому ст. 325 КПК України, вирішив за можливе з`ясувати всі обставини під час судового розгляду у відсутності потерпілої ОСОБА_5 .
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому суд, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визначився обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім показань обвинуваченого суд бере до уваги:
- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 лютого 2018 року, де зазначено, що ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_4 , який є батьком їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Барського районного суду Вінницької області аліментів на її користь на утримання дочки (а.к.п. 136);
- рішення Барського районного суду Вінницької області від 14 липня 2008 року, відповідно до якого з ОСОБА_4 присуджено до стягнення на користь ОСОБА_6 , щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2008 року і продовжуючи до повноліття дитини (а.к.п. 139);
- постанову про відкриття виконавчого провадження, винесено старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_7 від 21 січня 2011 року (а.к.п. 140);
- розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 23806364, видано Барським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 27 липня 2018 року № 6207, відповідно до якого станом на 1 липня 2018 року заборгованість ОСОБА_4 по не сплаті аліментів становить 70147 гривень (а.к.п. 141-143).
Вказані вище докази суд бере до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону і вважає їх допустимими.
Суд бере до уваги практику Верховного Суду, зокрема, постанову Верховного Суду від 24 липня 2018 року, у якій зазначено, що під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державному виконавцю, приватному виконавцю тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що складається із сум виплат за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_4 є рідним батьком потерпілої ОСОБА_5 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , видано 23 лютого 2018 року Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у вінницькій області (а.к.п. 18).

Встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_4 за період з 19 червня 2008 року до 1 липня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 70147 гривень внаслідок несплати аліментів присуджених рішенням Барського районного суду Вінницької області від 14 липня 2008 року на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення яких присуджено з 19 червня 2008 року щомісячно і до повноліття дитини.

У даному випадку ухилення від сплати аліментів є злісним, оскільки ухилення обвинуваченим ОСОБА_4 від їх сплати є тривалим, останній ухилився від сплати аліментів після попередження з боку державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливості кримінальної відповідальності, не реагував на неодноразові звернення з цього приводу потерпілої та її матері, яка є її законним представником у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України - як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, яке класифікується як кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ (а.к.п. 146), згідно даних довідки-характеристики Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області від 25 липня 2018 року № 02-11/238 ОСОБА_4 характеризується посередньо (а.к.п. 149), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Комунальної установи "Барська центральна районна лікарня" у Вінницькій області (а.к.п. 150), задовільний стан здоров`я, про що останній повідомив суду, на обліку як безробітний в центрі зайнятості не перебуває, доходи від тимчасових заробітків не декларує та про суми доходів від тимчасових заробітків державного виконавця не повідомляє.

Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 10 жовтня 2018 року, яка складена Барським районним сектором з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів ризику, а також при середньому ризику небезпеки для суспільства, правопорушник є потенційно небезпечним, але навряд чи стане скоювати правопорушення. При цьому варто урахувати, що ризик зростає за умови зміни обставин, таких як наприклад втрата житла, роботи, розрив відносин, зловживання алкоголем. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.к.п. 52-54).
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.
На підставі статей 65-67 КК України, керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, частинами 1, 2 ст. 371, ст. 374, частинами 1, 3, 6, 7 ст. 376, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя