Справа № 191/4288/18
Провадження № 1-кп/191/336/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001742 від 23.10.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нельговка Приморського району Запорізької області, громадянин України, освіта середня- спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

-05.10.2010 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки;

-16.02.2011 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 121 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік по вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2010, до відбуття покарання 6 років позбавлення волі, звільнився 02.04.2015 року з Криворізької ВК № 80 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 10 днів;

-06.04.2017 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

22 жовтня 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 з метою отримання у борг грошей, прийшов за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу, через хвіртку в паркані огорожі, зайшов на територію домоволодіння останньої, після чого почав стукати у вікна будинку, та коли впевнився, що власниці будинку вдома не було, у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого мана, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, після чого через незачинені двері проник до сараю вищевказаного домоволодіння, де побачив алюмінієвий бідон з кришкою ємністю 40 літрів, що належить ОСОБА_5 , який визначив для себе в якості предмета, яким можна таємно заволодіти на свою користь.

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, знаходячись в сараї вищевказаного домоволодіння і впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, 22 жовтня 2018 року приблизно о 14 годин 05 хвилин ОСОБА_3 , пересипав макуху, що зберігалася в вищевказаному бідоні, в інші ємності та з порожнім бідоном вийшов з сараю, з викраденим майном з місця злочину зник, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 22.10.2018 року приблизно о 14.00 годині перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів через незачинені двері проник до сараю вищевказаного домоволодіння та викрав, алюмінієвий бідон з кришкою ємністю 40 літрів, що належить потерпілій, якій потім продав за 200 грн. Шкоду відшкодував, шляхом повернення майна. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка була належним чином повідомлена в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначила, що претензій до обвинуваченого не має. Просила покарання призначити на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності потерпілої з урахуванням положень ст. 325 КПК України.
Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше неодноразово судимим та вчинив злочин в період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України відсутні.
Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
При призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2017 року, який набрав законної сили 06.05.2017 року.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення судово товарознавчої експертизи № 2930/18 від 26.10.2018 року в сумі 300 (триста) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_6 розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 .

Речовий доказ - алюмінієвий бідон 40 л залишити за належністю ОСОБА_5 (т.2 а.с. 22, 25).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1