Справа № 344/6938/18
Провадження № 11-кп/4808/269/19
Категорія ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 14.08.2013 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, 04.06.2014 звільненого постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію» від 19.04.2014,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі. Запобіжний захід останньому до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня затримання з 11.04.2018 та зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 11.04.2018 до дня набрання вироком законної сили за правилами, передбаченими ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_10 та стягнуто на користь ОСОБА_10 із ОСОБА_7 1250 грн матеріальної шкоди та 2000 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 1680,79 грн. за проведення експертиз.

Вирішено питання речових доказів.

2. Зміст апеляційної скарги обвинуваченого.

Апелянт просить застосувати ст. 69 КК України і призначити менш суворе покарання, оскільки вважає, що обтяжуючих обставин немає, судові засідання він не затягував, вину визнав в повному обсязі, кається і має проблеми зі здоров`ям.

3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку суду першої інстанції, 28 травня 2017 року приблизно о 03 год. 43 хв. ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, переслідуючи мету незаконного збагачення та реалізуючи протиправний намір, направились на вул. Достоєвського у м. Івано-Франківську. Діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою, керуючись корисливими мотивами, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, підійшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , огородженого бетонованою огорожею, яке належить ОСОБА_10 . Діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, незаконно проник на загороджену територію подвір`я, а особа, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, залишилася біля огорожі, з метою попередження співучасника у випадку появи сторонніх осіб. Приблизно о 04 год. 17 хв. особа, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, також перелізла через огорожу на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 . Перебуваючи на зазначеному подвір`ї, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав саморобний зварювальний апарат, вартість якого, згідно висновку експерта № 4.3-179/17 від 29.06.2017 становить 1221,44 грн. В подальшому, ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, з викраденим майном покинули місце вчинення злочину та розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказаному суму.

Крім того, 05.07.2017 приблизно о 17 год. ОСОБА_7 , проходячи по вул. Паркова, 8, у м. Івано-Франківську, побачив вантажний автомобіль марки «МАN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні й володінні ОСОБА_11 , та в цей час в ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля та проник у кабіну, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei» Y541-U02, чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № 4.3-198/17 від 25.07.2017 становить 1340,00 грн., який належить ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив суду вказані вище обставини вчинених ним злочинів.

Суд першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались.

4. Позиції сторін.

4.1. ОСОБА_7 , який брав участь у режимі відеоконференції, та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу.

4.2. Прокурор заперечив і просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

5. Мотиви апеляційного суду.

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, та правильність кваліфікації дій жодна зі сторін не оскаржила, тому вирок суду в цій частині суд апеляційної інстанції не переглядає.

5.2. В апеляційній скарзі обвинувачений фактично вказує на необґрунтованість вироку суду першої інстанції лише в частині призначеного йому покарання, оскільки суд першої інстанції не врахував пом`якшуючі обставини та не застосував ст. 69 КК України, а тому призначив обвинуваченому надто суворе покарання.

5.3. Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно роз`яснень ККС ВС (постанова від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

5.4. Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , дотримався наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його характеристику, ставлення останнього до вчиненого діяння, обставини, за яких злочин було вчинено, в тому числі і наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Апеляційний суд погоджується, що покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 3 роки є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

6. Рішення суду апеляційної інстанції.

6.1. Розглянувши кримінальне провадження, колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

6.2. Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5