Провадження № 1-кс/200/7538/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід,-
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.08.2019 року дане клопотання передане для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 15.08.2019 року подав заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви про самовідвід суддя вказав, що у клопотанні заявлена вимога про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , який раніше працював помічником судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який є його добре знайомим і з яким він до його затримання підтримував дружні стосунки, а тому у нього виникають побоювання, що участь в розгляді цього клопотання, може викликати сумніви у будь-кого з учасників кримінального провадження щодо неупередженості та його об`єктивності.
Особа, яка заявила самовідвід слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, булиналежним чином повідомлені про час, дату та місце слухання заяви про самовідвід.

У відповідності до ст. 81 КПК України з врахуванням викладеного, судом визнано можливим здійснення розгляду заяви про самовідвід слідчого судді за відсутності зазначених учасників процесу.

Суд вивчивши матеріали, заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .
Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.08.2019 року, дане клопотання розподілене в провадження слідчого судді ОСОБА_3 .
У своїй заяві слідчий суддя ОСОБА_3 заявив про самовідвід, оскільки у клопотанні заявлена вимога про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , який раніше працював помічником судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який є його добре знайомим і з яким він до його затримання підтримував дружні стосунки.
У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.
Відповідно до положень Кодексу суддівської етики та п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.
Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
З огляду на вищевказане «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення «Кастілло проти Іспанії»).
Отже, оскільки слідчий суддя ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 , який раніше був помічником судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, працювали в одному судді, вищенаведені обставини можуть викликати у учасників кримінального провадження сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , а у стороннього спостерігача, з наведених слідчим суддею підстав, може скластися враження упередженості слідчого судді під час розгляду даного клопотання.
На підставі викладеного, з метою запобігання виникнення сумнівів учасників процесу щодо справедливості та законності прийнятого судом рішення при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , як обґрунтовану.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 7, 9, 75, 80, 81 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.
Прийняти заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі в розгляді клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .
Передати клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу слідчого судді, який розглядатиме дане клопотання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1