Справа № 450/224/19 Провадження № 1-кс/450/786/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні у м. Пустомити клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні №0000004,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 року слідчий СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Пустомитівського районного суду, погодженого прокурором ОСОБА_3 , про накладення арешту на належні ОСОБА_5 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0075 площею 0,3028 га та житловий будинок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , а також належні ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,1536 га, та житловий будинок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивує тим, що 14.03.2018р. приватним виконавцем ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого судом, в результаті чого на торгах реалізовано належну ОСОБА_5 земельну ділянку в с.Солонка. Тому останній вважає, що такими діями приватного виконавця ОСОБА_7 йому заподіяно істотну шкоду, яка виходить із можливого відчуження зазначеного нерухомого майна.

Вважає, що дані земельні ділянки та житлові будинки можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій, а отже речовими доказами у даному кримінальному провадженні. З метою забезпечення збереження зазначеного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не явився та не повідомив причин неявки.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому, яке просить задовольнити. Однак не зумів пояснити з яких підстав слідчий повторного звертається в даному кримінальному провадженні з аналогічним клопотанням, а також не довів існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні нерухоме майно є доказом злочину чи підлягає конфіскації.

З метою забезпечення арешту майна, розгляд даного клопотання в порядку ч.2 ст.172 КПК проводиться без повідомлення власників майна.

Заслухавши прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні № 0000004 , в межах якого слідчий просить накласти арешт на земельні ділянки та будинки, до даного часу такі речовими доказами не визнавались, повідомлення про підозру нікому не вручено, а доказів, що б свідчили про те, що згадане майно було предметом злочинного посягання не надано, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження , як арешт.

Керуючись вимогами статей 110,131-132, 170-173, 309, 372,376, 392,395 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 15.07.2019р. про арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1