КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника володільця майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на вилучені 10 жовтня 2019 року у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки DAF CF 75.310, р/н НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки вказане майно (автомобіль марки DAF CF75.310, р/н НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ) може мати суттєве значення у кримінальному провадженні, та з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання слідчого про арешт майна необхідно задовольнити.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник володільця майна ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, зобов`язати слідчого негайно повернути законному користувачу ОСОБА_6 та/або ОСОБА_10 вказаний транспортний засіб.

Представник вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги представник зазначає, що ОСОБА_6 в квітні 2019 року, перебуваючи в м. Коростишів Житомирської області, отримав право користування транспортним засобом марки DAF моделі CF75.310, спеціалізований вантажний БОРТОВИЙ-С 2002 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Також звірив індивідуальний номер шасі (кузова, рами) із номером зазначеним в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, які співпадали. Особа, яка віддала ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу запевнила, що впродовж двох тижнів буде здійснена процедура перереєстрації на ОСОБА_6 , проте в подальшому на зв`язок не виходив та перереєстрація не відбулась. Наступні спроби знайти власника результату не дали.
В подальшому, ОСОБА_6 , використовуючи своє право користування майном, довірив управління даним автомобілем ОСОБА_9 , під керуванням якого в цей день і був зупинений даний автомобіль працівниками поліції.
Як зазначає апелянт, в клопотанні слідчого про арешт майна зазначено, що кримінальне провадження здійснюється за фактом того, що 10 жовтня 2019 року, під час патрулювання працівниками поліції на 53 км автодороги Київ-Ковель було зупинено автомобіль марки DAF, моделі CF 75.310, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , і при перевірці свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виявлено ознаки його підробки.
На думку представника, працівники поліції вилучили у водія ОСОБА_9 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу без належного на те негайного огляду безпосередньо на місці події, опечатування і завірення підписами осіб, які брали участь в огляді. Також, як зазначає апелянт, в протоколі відсутні відомості щодо належного опечатування даного свідоцтва про реєстрацію автомобіля після завершення даної слідчої дії та не відомо чи здійснювалось вона взагалі.
Представник стверджує, що автомобіль не є предметом злочину та не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігати на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, представник посилається на порушення процесуальних строків розгляду вказаного клопотання про арешти майна та вказує, що згідно ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду. Однак, відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді, який міститься в матеріалів справи, дане клопотання було подано та зареєстровано в суді 11 жовтня 2019 року, а відповідно до журналу судового засідання та ухвали слідчого судді Бородянського районного суду Київської області - справу розглянуто 15 жовтня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим відділенням Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000612 від 10 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 жовтня 2019 року до ЧЧ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від поліцейського батальйону із забезпечення супроводження ДПП ОСОБА_11 про те, що під час патрулювання автодороги «Кив-Ковель» на 53 км. даної автодороги було зупинено автомобіль DAF моделі CF 75.310, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та при перевірці свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було виявлено ознаки підробки.
10 жовтня 2019 року о 11 годині 45 хвилин було проведено огляд місця події за адресою: смт. Бородянка вул. Центральна, 236. В ході огляду автомобіль DAF моделі CF 75.310,реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено до майданчика тимчасового тримання за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Дружня, вул. Ковпака, 5, та свідоцтво про реєстрацію на даний автомобіль № НОМЕР_2 вилучено до Бородянського ВП.

В ході опитування ОСОБА_9 вказав, що його товариш ОСОБА_12 попросив його взяти вказаний автомобіль та заправити на АЗС «АМІК» і коли він рухався по автодорозі «Київ-Ковель» його зупинив патруль поліції та при перевірці документів йому повідомили, що свідоцтво про реєстрацію ТЗ має ознаки підробки.

11 жовтня 2019 року автомобіль DAF, моделі CF 75.310, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу визнано речовим доказом.
11 жовтня 2019 року слідчий СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням із заступником керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Бородянського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000612, про накладення арешту на вищевказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановами слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП в Київській області ОСОБА_7 від 11 жовтня 2019 року автомобіль марки DAF CF 75.310, р/н НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 визнані речовими доказами (а.с. 9-10).
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний автомобіль не є предметом злочину та не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, як і посилання апелянта на те, що в протоколі відсутні відомості щодо належного опечатування свідоцтва про реєстрацію автомобіля є такими, що підлягають перевірці під час досудового розслідування і на даний час не є підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника володільця майна ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на вилучені 10 жовтня 2019 року у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки DAF CF 75.310, р/н НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6142/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1