УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/7962/19

Провадження № 1-кс/638/2570/19

16.08.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Підозрюваного ОСОБА_4

Адвоката, захисника ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001073 від 20.03.2019 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

встановив:

28.05.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яке передано в провадження судді ОСОБА_1 14.08.2019р.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 03.03.2019 близько 09 години за попереднім запрошенням потерпілої ОСОБА_7 з метою спільного проведення дозвілля, перебував у одній з кімнат цокольного приміщення будинку АДРЕСА_1 .

Під час перебування у вказаній квартирі, ОСОБА_4 виявив відсутність належної йому електронної сигарети, яку на думку останнього могла забрати ОСОБА_7 .

В цей час ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, почав сварку з потерпілою ОСОБА_7 , під час якої у нього виник раптовий умисел, направлений на вчинення розбійного нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій повернувся до потерпілої ОСОБА_7 та несподівано для останньої, з метою подавлення волі до спротиву, із застосуванням фізичної сили штовхнув її, від чого остання впала на ліжко.

Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що воля потерпілої подавлена, вона не здійснює будь-якого спротиву та не здіймає галасу, відкрито демонструючи при цьому готовність до рішучих дій та застосуванням до неї насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, схватив потерпілу за шию, після чого, з погрозою застосування та безпосереднім здійсненням пострілів предметом, зовні схожим на пістолет почав вимагати у потерпілої ОСОБА_7 грошові кошти. Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, здійснив декілька пострілів в бік потерпілої ОСОБА_7 , яка сприймаючи дії останнього, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, передала належні їй грошові кошти в сумі 3500 гривень.

Заволодівши грошовими коштами в сумі 3500 грн., ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3500 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.

26.03.2019 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Підозра ґрунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_7 , яка показала що дійсно 03.03.2019 вона мала зустріч та інтимні стосунки з ОСОБА_4 , які відбувались за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_7 повідомила, що після спільного проведення часу ОСОБА_4 пішов та через декілька хвилин повернувся, влаштував сварку та погрожував їй та її знайомій зброєю, наносив удари, вимагав повернути електронну сигарету, яку вона нібито забрала,а через деякий час забрав належні їй грошові кошти в сумі 3500 гривень, які були при ній; показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала, що 03.03.2019 вона перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , в той же день вона особисто передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3500 гривень. Також, як показала ОСОБА_8 в той же день, 03.03.2019 раніше невідомій їй чоловік (в подальшому впізнаний як ОСОБА_4 ), у приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку, погрожував їй та ОСОБА_7 зброєю, зробивши при цьому декілька пострілів, наносив удари ОСОБА_7 та в подальшому заволодів грошовими коштами останньої в сумі 3 500 гривень; пред`явленням ОСОБА_4 для впізнання потерпілій ОСОБА_7 та свідкові ОСОБА_8 , в ході проведення яких, як потерпіла ОСОБА_7 , так і свідок ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_4 як особу, яка скоїла розбійний напад відносно потерпілої, оглядом відеозапису з камер відео спостереження, що розташовані в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 було кур`єрською доставкою направлено повістки про явку 12.04.2019, 15.04.2019, 16.04.2019 для проведення слідчих дій за участю останнього. У зазначені у повістках дату та час підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився, про причини не явки орган досудового розслідування, прокуратуру не повідомив, таким чином ігноруючи законні вимоги слідчого про виклик останнього для проведення слідчих дій, тому місцезнаходження останнього встановити не виявляється можливим.

03.05.2019 було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 на законні вимоги органу досудового розслідування про явку неодноразово не з`являється та підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тобто, згідно положень ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Враховуючи викладене, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину, ОСОБА_4 може почати переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_4 скоїв злочин із застосуванням фізичного насильства та погрозою застосування зброї, відкрито демонстрував це, роблячи постріли в сторону потерпілої та свідка.

Ризик продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що вказаний злочин пов`язаний з корисним мотивом, тобто, з метою отримання будь-якої грошової винагороди, а тому у подальшому може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 до продовження отримання доходу незаконним шляхом.

Прокурор клопотання підтримала. В обґрунтування клопотання послалася на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілу в цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, оскільки органом досудового розслідування не доведені ризики ст..177 КПК України.

Також захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов*язання, в обґрунтування якого зазначив, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише коли прокурор доведе , що жоден із більш м*яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України. Таким чино, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, відсутня достатня вмотивованість сторони обвинувачення чому обрано саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою, а також те, що підозрюваний раніше не судимий, проживає за місцем реєстрації, доцільно застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, що буде достатні для забезпечення виконання останнім покладених на нього обов*язків.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов*язання.

Підозрюваний проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов*язання.

Суд вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до висновку про те, що клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжних заходів повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Одних припущень органу досудового розслідування щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України N° 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александр Макаров проти Росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Згідно Постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без зазначення підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосудця або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто має конкретне місце проживання.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
При обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання підозрюваному ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини, передбачені ст.178 КПК України:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину: показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , протоколом пред*явлення особи до впізнання, відеозаписом з камер відео спостереження.
2) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років;
3) наявність обґрунтованого повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років та з урахуванням його поведінки після повідомлення його про підозру, є ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не прибуття за викликом та (або) по повістці слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області для проведення відповідних слідчих дій.
Відповідно ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов*язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов* язки, передбаченні статтею 194 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, з урахуванням вказаних ризиків, сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,179, 183,193,194,196,197, 205,206, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001073 від 20.03.2019 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України залишити без задоволення.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов*язання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання на строк два місяці, тобто до 16.09.2019.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через Шевченківське відділення ГУ НП в Харківській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до частини 2 статті 179 КПК України, в разі не виконання покладених на нього обовязків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 , в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складено та проголошено 23.08.2019 року.

Слідчий суддя: