УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, яка полягає у не розгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України,

ВСТАНОВИЛА :

З Київського апеляційного суду до Шевченківського районного суду м.Києва на розгляд надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, яка полягає у не розгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України, а також на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління в м.Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління в м.Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, а також визнати порушення слідчим Державного бюро розслідувань вимог ст.220 КПК України в частині відсутності прийняття процесуального рішення після отримання клопотання та зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань, у визначені ст.220 КПК України строки та порядку, розглянути його клопотання про залучення до кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 в якості потерпілого, внести відомості до ЄРДР про його статус як потерпілого за вказаним кримінальним провадженням та надати пам`ятку потерпілого.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що в даному випадку він оскаржує бездіяльність Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, яка полягає у не розгляді його клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України. Так, 23.03.2019 року він звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000463 від 26.12.2018, однак до цього часу відповідь на таке клопотання не отримав. У зв`язку з наведеним, просив зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань розглянути його клопотання від 23.03.2019 року у порядку та строки передбачені ст.220 КПК України.

Також, ОСОБА_3 уточнив, що постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління в м.Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України наразі він не оскаржує та в цій частині просить скаргу не розглядати.

Разом з тим, ОСОБА_3 додатково пояснив, що в даний час він оскаржує постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління в м.Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України. При цьому, зазначив про те, що він подав клопотання про залучення його до кримінального провадження як потерпілого раніше аніж було закрито кримінальне провадження, а тому це буде додатковою підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження закрито з підстав не визнання його потерпілим.

Уповноважена особа Державного бюро розслідувань, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з?явилася. Про час та дату судового розгляду Державне бюро розслідувань було повідомлено завчасно та належним чином.

Разом з тим, неявка в судове засідання представника суб?єкту, бездіяльність якого оскаржується, відповідно до вимог ч.3 ст. 303 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку заявника ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м.Києва.

Відповідно до Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне бюро розслідувань зареєстроване за адресою: 01008 м. Київ, вул. Грушевського, 12/2.

Разом з тим, на офіційному сайті Державного бюро розслідувань зазначена адреса місця розташування вказаного органу за адресою: м.Київ, вул. Петлюри 15, така ж адреса зазначена і для листування, а також звернення громадян.

Крім того, як зазначено на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, керівництво веде особистий прийом громадян також за адресою: м.Київ, вул. Петлюри 15.

Виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст.201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічна правова позиція викладена у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-538/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», згідно якого судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Отже, правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду інших клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, у тому числі й скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Такої ж позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м.Києва, дотримується Київський апеляційний суд (провадження № 11-сс/824/1430/2019, № 11-сс/824/1229/2019, № 11-сс/824/1180/2019, 11-сс/824/1139/2019, 11-сс/824/887/2019).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0000463 від 26.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, Шевченківському районному суду м.Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як вбачається зі змісту скарги та долучених до неї документів, 23 березня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням про залучення його до кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 в якості потерпілого.

Однак, станом на день розгляду скарги слідчим суддею та у передбачені ст.220 КПК України строки та порядку таке клопотання ОСОБА_3 від 23 березня 2019 року уповноваженим слідчим Державного бюро розслідувань не розглянуто, відповіді на клопотання не надано, про результати розгляду клопотання ОСОБА_3 не повідомлено.

Отже, аналізуючи положення ст.220 КПК України, слід дійти висновку, що уповноважений слідчий Державного бюро розслідувань зобов`язаний був розглянути клопотання ОСОБА_3 від 23 березня 2019 року про залучення останнього до кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 в якості потерпілого, у передбаченому КПК України порядку та строки, однак в порушення закону цього не зробив.

З таких підстав слідчий суддя погоджується із доводами заявника про допущену слідчим Державного бюро розслідувань бездіяльність, яка виявилася у не розгляді клопотання ОСОБА_3 від 23.03.2019 року про залучення його до кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 в якості потерпілого.

Разом з тим, в ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження №0000463 від 26.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, в межах якого ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, закрито постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління в м.Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.03.2019 року.

Так, у матеріалах скарги міститься копія постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління в м.Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України.

Вказаний факт не заперечувався і заявником ОСОБА_3 в судовому засіданні, який повідомив, що наразі оскаржує таку постанову про закриття кримінального провадження. На даний час постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління в м.Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, не скасована та є чинною.

При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що розуміє процесуальну неможливість визнання його потерпілим або винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим за умови існування не скасованої постанови про закриття кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України. За таких обставин, рішення слідчого судді про задоволення його скарги планує використати як додатковий аргумент при оскарженні постанови про закриття кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018.

Втім, такі доводи заявника ОСОБА_3 слідчий суддя не може прийняти до уваги як такі, що суперечать вимогам КПК України.

Так, за змістом п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 цього Кодексу досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, станом на час розгляду вказаної скарги зі змісту наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України.

Таким чином, досудове розслідування як стадія кримінального провадження на цей час закінчена, а тому слід дійти висновку, що функція слідчого судді із здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні №0000463 від 26.12.2018 під час досудового розслідування завершилась.

Враховуючи наведене, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000463 від 26.12.2018 на цей час закінчено, слідчий суддя, згідно вимог КПК України, не уповноважений здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні №0000463 від 26.12.2018, яке на даний час закрито, в тому числі не має повноважень на розгляд скарг в порядку ст.303 КПК України, а тому не вправі зобов`язати слідчого здійснити слідчі або процесуальні дії у такому закритому кримінальному провадженні, окрім як вирішення питання про правомірність закриття кримінального провадження, яке у цій скарзі перед слідчим суддею не ставиться.

Так, слідчий суддя нагадує, що відповідно до ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, на підставі вищенаведеного, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0000463 від 26.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, яка полягає у не розгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному проваджені №0000463 від 26.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.1 ст.396 КК України, яка полягає у не розгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 01 серпня 2019 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1