КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2,

суддів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

секретаря - ОСОБА_5,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6,

підозрюваного (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_1,

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000877 від 12.10.2019 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_7, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 10.12.2019 року, із визначенням застави у розмірі 96 050,00 гривень, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Маріуполь Донецької обл., українцю, громадянину України, неодруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючому, з середньою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000877 від 12.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

12 жовтня 2019 року о 02:40 год. ОСОБА_1 затримано на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та того ж дня ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель потерпілого.

14 жовтня 2019 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке є тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, а також існуванням у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань, зокрема в частині обставин та механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.12.2019 року, із визначенням застави у розмірі 96 050,00 гривень. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на практику Європейського суду з прав людини, врахування наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків в кримінальному провадженні, а також даних про особу підозрюваного та доведеність неможливості застосувати до підозрюваного більш м'який запобіжний захід.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду не доведений та не обґрунтований, оскільки при визнанні ОСОБА_1 винним, останньому не обов'язково буде призначено покарання у виді позбавлений волі, при цьому підозрюваний вже був допитаний слідчим, в результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та наразі позбавлений можливості самостійно пересуватись і потребує тривалого лікування. Також в клопотанні не наведено жодних доказів можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків, оскільки ОСОБА_1 раніше не судимий, має міцні соціальні зв'язки, при допиті визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та має намір допомагати потерпілим. Наведені обставини, на думку апелянта, вказують на безпідставність висновку суд про неможливість застосувати до підозрюваного більш м'який запобіжний захід аніж тримання під вартою. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14 жовтня 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_1 більш м'який запобіжний захід.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, ухвалу слідчого судді просила залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п'ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об'єктивно зв'язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п.48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні, зв'язок підозрюваного ОСОБА_1 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є обґрунтованою.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження, що у свою чергу дає підстави для застосування до ОСОБА_1 одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов'язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_1, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не з'ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м'яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, де характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Окрім цього, в результаті ДТП підозрюваний отримав травми, та як наслідок позбавлений можливості самостійно, без сторонньої допомоги, пересуватися та потребує досить тривалого лікування.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1, його вік, позитивні характеристики, наявність постійного місця проживання, та стан здоров'я, а також, враховуючи що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинення інкримінованого ОСОБА_1 кримінального правопорушення та приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_1 покладених на нього обов'язків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід задовольнити, а тому ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2019 року необхідно скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_1, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 - ОСОБА_7, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 10.12.2019 року, із визначенням застави у розмірі 96 050,00 гривень, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9, погоджене прокурором відділу Прокуратури Київської області ОСОБА_8, про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 процесуальні обов'язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із с. Тихий Хутір без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням отримання медичної допомоги;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов'язків покладених судом, визначити до 10.12.2019 року включно.

Негайно доставити підозрюваного ОСОБА_1 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1, де звільнити його з-під варти.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_1, що у разі невиконання покладених на нього обов'язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Прокуратуру Київської області, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_1 під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4