УХВАЛА

29 травня 2019 року

м. Київ
справа № 265/1803/16-к
провадження № 51-2620ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року,
встановив:
За вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 травня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі частини 1 статті 71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2015 року, ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вищевказаний вирок повернуто особі, яка її подала.
У касаційній скарзі захисник засудженого, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судове рішення апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд неналежно розглянув доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 та всупереч вимогам процесуального закону не поновив пропущений з поважних підстав строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) урегульовано порядок і строки апеляційного оскарження. Зокрема, у пункті 1 частини 2 цієї статті зазначено, що апеляційна скарга на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру може бути подана протягом тридцяти днів з дня їх проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України у разі подання апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою такої особи не знайде підстав для його поновлення, апеляційна скарга повертається скаржнику.
Як убачається з долученого до касаційної скарги судового рішення, копію вироку місцевого суду ОСОБА_4 отримав 23 травня 2016 року, тобто в день проголошення судового рішення, однак апеляційну скаргу спрямував на адресу апеляційного суду лише 15 січня 2019 року .
Вказані обставини свідчать про пропуск ОСОБА_4 процесуального строку, встановленого на оскарження судових рішень у апеляційному порядку.
На обґрунтування поважності пропуску процесуального строку засуджений вказував про свою необізнаність щодо порядку та строків апеляційного оскарження та про відсутність під час судового розгляду у суді першої інстанції захисника, що позбавило його можливості вчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду.
Разом з тим, доводи, наведені засудженим у клопотанні про поновлення строків, належним чином переглянуті апеляційним судом та обґрунтовано визнані не поважними у розумінні статті 117 КПК, з огляду на те, що не можуть свідчити про перешкоди об`єктивного характеру, які позбавили можливості скаржника подати апеляційну скаргу вчасно.
На обґрунтування прийнятого рішення апеляційний суд зазначив, що засуджений був присутній під час розгляду кримінальної справи у місцевому суді, копію ухвали отримав в той же день.
Крім того, вирок суду відносно ОСОБА_4 вже переглядався апеляційним судом за апеляційною скаргою прокурора.
Під час апеляційного провадження засуджений отримував копію апеляційної скарги, копію ухвал про відкриття апеляційного провадження від 29 червня 2016 року та закінчення підготовчих дій, призначення справи до розгляду від 11 липня 2016 року, що підтверджується розписками ОСОБА_4 . Разом з тим, зацікавленості щодо розгляду кримінальної справи засуджений не проявляв.
Вказані обставини вказують на обізнаність ОСОБА_4 про апеляційне оскарження вироку суду відносно нього, що давало йому можливість звернутися з апеляційною скаргою в межах процесуального строку, встановленого статтею 395 КПК.
Більше того, з 20 липня 2016 року обвинувачений звільнений з місць позбавлення волі, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а з 21 червня 2017 року по 19 грудня 2018 року перебував у розшуку.
А тому наведені засудженим у заяві про поновлення строків доводи не можуть виправдовувати поважність пропуску процесуального строку більш ніж на два роки.
Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційним судом обґрунтовано повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 , з чим погоджується і суд касаційної інстанції.
Прийняте судом рішення узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який наголошував, що повноваження щодо поновлення строку на апеляційне оскарження не є необмеженими. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (пункт 27 рішення у справі «Осовська та інші проти України» від 28 червня 2018 року, заява № № 2075/13 та 4 інші; пункт 48 рішення у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року, заява № 32053/13; пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява № № 3236/03 та інші)
Згідно пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись статтею 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3