233 № 233/4813/19
У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити.
Представник ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого та прокурора, дослідивши клопотання та додані матеріали, приходить до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 липня 2019 року о 15 годині 40 хвилин, водій транспортного засобу «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою уникнення адміністративної відповідальності, за порушення ним п.8.4 ПДР України Дорожній знак 5.16 «Напрямок руху за смугами», перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по вул. Мірошниченко, м. Костянтинівка Донецької області, в районі перехрестя вул. Мірошниченко та пр. Ломоносова м. Костянтинівка, під час складання поліцейським СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 «Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», за ч.1 ст. 122 КУпАП стосовно нього, розуміючі, що його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою уникнення адміністративної відповідальності надав поліцейському СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , який є службовою особою, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 200 гривень за не винесення стосовно нього «Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На що останній відповів категоричною відмовою.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
За таких підстав слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_4 і володільцю майна - ГУНП в Донецькій області.
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1