Провадження № 1-кп/761/1357/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 серпня 2018 року за № 0008559),

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 серпня 2018 року за № 0008559).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а обвинувачений ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання.

Прокурор заперечував з приводу задоволення згаданого клопотання захисника.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Згідно обвинувачення, 9 серпня 2018 року ОСОБА_4 за окремих обставин знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходився згорток фольги з кристалоподібною речовиною білого кольору (містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон масою 0,092 г.), 2 пігулки білого кольору та 1 пігулка жовтого кольору, який почав зберігати при собі до моменту затримання його працівниками поліції, тобто останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, при цьому відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави (ч. 4 ст. 309 КК України), суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Як встановлено в суді, ОСОБА_4 розпочав лікування 8 березня 2019 року (довідка під вих. №98 від 11.03.2019), тобто більше ніж через півроку після того, як його дії були виявлені працівниками поліції, та головним чином фактично та безпосередньо напередодні до початку проведення підготовчого судового засідання, на яке з`явився останній. Крім того, як пояснив ОСОБА_4 в ході судового провадження по даній справі, він тривалий час раніше займався бойовими єдиноборствами, неодноразово приймав участь у змаганнях з даного приводу, при цьому постійно проходив медичний огляд на предмет можливості участі в таких змаганнях, тобто вів достатньо активний спортивний спосіб життя. Водночас реальних обставин, за яких у нього з`явилась наркотична залежність, як вона проявлялась, в тому числі як впливала на його життя та здоров`я з наведенням конкретних фактів, обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні не вказано, і це в сукупності з іншими відомостями, встановленими в судовому засіданні, на переконання суду, свідчить про сумнівний характер наявності згаданої залежності, а також вказує на штучні ознаки мети вилікуватись від наркоманії з боку останнього, зокрема у такий спосіб ОСОБА_4 , на думку суду, намагається ухилитись від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується.

Так, в цьому аспекті суд зважає і на те, що відповідно до положень Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», наркоманія представляє собою психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, при цьому зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами є умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин.
Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_4 на наркологічному обліку ніколи не перебував, та до 8 березня 2019 року з жодними зверненнями до профільних лікарів (з приводу наркоманії) не звертався.
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає безпідставним порушення стороною захисту питання щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Також суд звертає увагу і на те, що зазначене питання раніше вже вирішувалося судом на предмет застосування відносно ОСОБА_4 положень ч. 4 ст. 309 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26, 284, 350, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 309 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.

На ухвалу протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1