ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8710/19
провадження № 1-кп/753/1334/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000543 від 25.01.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрів, Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 04.01.2019 близько 12 год. 20 хв., перебуваючи на території заводу «Буревісник» що розташований за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, шляхом пошкодження віконної рами одного з виробничих приміщень вказаного заводу, проникли однієї з кімнат, та таємно викрали майно, яке належить Державному підприємству КДЗ «Буревісник» на загальну суму 8200 гривень 00 копійок (без ПДВ).
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна для реалізації власних цілей, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 04.01.2019 приблизно о 12 годині 00 хвилин перебуваючи на території заводу «Буревісник», що по вул. Здолбунівська, 2, в м. Києві, на яку вони перелізли через паркан, з метою власного збагачення, пошкодили віконну раму одного з виробничих приміщень вказаного заводу, а саме приміщення № 28 та проникли до нього.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , проходячи по території вищевказаного Державного підприємства КДЗ «Буревісник», побачили виробниче приміщення №28, обладнане дерев`яним вікном, яке було зачинене, та вирішили проникнути до нього з метою відшукання та викрадення матеріальних цінностей.
У подальшому, обшукавши його на наявність цінних речей, побачили майно а саме: два електричні двигуни ДОП 2-32-4 потужністю по 0,3 кіловати, вартістю 1200 гривень 00 копійок кожен (без ПДВ) та автоматичний електричний вимикач АВ4НВ вартістю 5800 гривень 00 копійок (без ПДВ), які належать Державному підприємству Київський Державний завод «Буревісник».
Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , повантаживши два електричні двигуни ДОП 2-32-4 потужністю по 0,3 кіловати, вартістю 1200 гривень 00 копійок кожен (без ПДВ) та автоматичний електричний вимикач АВ4НВ вартістю 5800 гривень 00 копійок (без ПДВ) на металеву кришку капоту автомобіля, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку Державному підприємству Київський Державний завод «Буревісник» на загальну суму 8200 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 04.01.2019 р. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 на території заводу «Буревісник» за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, проникли до виробничого приміщення № 28, звідки викрали два двигуни та автоматичний електричний вимикач, після чого на автомобілі залишили місце скоєння злочину. Найменування та вартості викраденого майна, належного ДЗ «Буревісник», обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував. У скоєному обвинувачений щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , яка перебуває в стані вагітності.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір збитків, завданих злочином, які усунені внаслідок повернення викраденого майна, позицію представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, та зазначив, що не має матеріальних претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного із його реальним відбуванням, суд вважає за необхідне скасувати обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 / чотири/ роки.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Скасувати запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази:
два електричні двигуни ДОП 2-32-4 та автоматичний електричний вимикач АВ4НВ залишити у власності Державного підприємства Київський Державний завод «Буревісник».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1