Справа № 487/5111/19
Провадження № 1-кп/487/650/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019 року.Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002309 від 09.06.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, маючого на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
09.06.2019 року близько 18.30 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на викрадення газової плити з приміщення кухні загального користування 4 поверху гуртожитку, розташованого за адресою буд АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прийшов до приміщення кухні, звідки почав виносити газову плиту, після того як ОСОБА_4 був помічений головою правління ОСББ ОСОБА_6 він, утримуючи при собі викрадене майно, усвідомлюючи, що діє відкрито для ОСОБА_6 , продовжив скоєння злочину та із викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись останнім на власний розсуд, заподіявши ОСББ «Черноморський-2» матеріальний збиток на суму 248 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
26 червня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення (далі - Угода).
Згідно з умовами Угоди представник потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.
В Угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які є зрозумілими сторонам угоди, про що свідчать їх підписи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 Кримінального кодексу України, визнав себе винним повністю, попросив вибачення у представника потерпілого за вчинене кримінальне правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження Угоди про примирення суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.186 КК України.
Судом перевірено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, у ході судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілої сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Дослідивши Угоду про примирення, докази, що підтверджують фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 186 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.
Речовий доказ, газова плита, відповідно до розписки, повернута потерпілому.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню складаються з витрат на проведення судової-товарознавчої експертизи та складають 1256 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 26 червня 2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 1256 грн. судових витрат за проведення судової-товарознавчої експертизи, на користь Одеського науково дослідного інституту судових експертиз МЮ України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1