Провадження № 11-кп/4820/679/19
Справа № 683/836/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції із Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Старокостянтиніський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області звернувся до суду з поданням про звільнення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , засудженого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області від 18 травня 2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку, посилаючись на те, що засуджений протягом цього строку рецидивного злочину не скоїв.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні подання.

Своє рішення суд мотивував тим, що подання про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання є передчасним. Відносно останнього розпочато кримінальне провадження згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 5 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду від 30 квітня 2019 року до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На даний час справа перебуває на стадії судового розгляду. Отже, ОСОБА_7 небезпідставно обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчиненого в період іспитового строку.

Непогоджуючись з рішенням суду, захисник засудженого - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання інспектора ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2019 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвалу вважає незаконною та такою, що винесена з порушенням норм КПК України.

Вважає, що порушено право засудженого ОСОБА_7 на захист.

Під час розгляду справи не було залучено перекладача та ОСОБА_7 не вручено копію подання з перекладом на російську мову.

Під час розгляду подання не досліджено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_7 під час іспитового строку вчинив новий злочин.

Судом не враховано, що засуджений є тяжко хворим, що перешкоджає відбуванню визначеного виду покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 , його захисника, надані в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність рішення суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно витягу до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 квітня 2019 року внесено відомості щодо ОСОБА_7 за № 0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено судом першої інстанції, на даний час справа перебуває на стадії судового розгляду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Із роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до розгляду кримінального провадження по суті щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, що мав місце у період часу з 30.03.2019 року по 02.04.2019 року, є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів не вчинення ним злочину у період іспитового строку.
Твердження апеляційної скарги про порушення права засудженого ОСОБА_7 на захист, оскільки не було залучено захисника та перекладача на російську мову апеляційний суд до уваги не приймає. Так, жодних клопотань щодо вказаного останній не заявляв. Згідно звукозапису, останній розмовляв на російській мові, при цьому чітко відповідав на запитання суду та розумів їх суть, підтримав подане органом пробації клопотання, а тому апеляційний суд розцінює це твердження як спосіб захисту. Разом з тим такі були залучені під час апеляційного розгляду.

Що стосується невручення ОСОБА_7 копії подання з перекладом на російську мову, то вказане ніяким чином не вплинуло на законність оскаржуваної ухвали.

Твердження про те, що засуджений є тяжко хворим, що перешкоджає відбуванню визначеного виду покарання, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідки № 261 від 29.05.2019 року, виданої завідувачем Хмельницької міської медичної частини, доданої до апеляційної скарги, у ОСОБА_7 діагностований активний туберкульоз легень, встановлено діагноз ВДТБ (07.05.2019) верхньої частки правої легені (інфільтративний) Дестр-, МБТ-, М-, Кат1, Ког2(2019).

Згідно з п. 2.5 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря.

Враховуючи вищевказане положення, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах.

Разом з тим, наявна довідка не містить жодних відомостей щодо неможливості перебування ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі.

Отже, твердження про те, що захворювання ОСОБА_7 на тяжку хворобу перешкоджає відбуванню визначеного виду покарання, апеляційний суд до уваги не приймає.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Разом з тим, така відмова суду не порушує права особи, яка не вчинила злочин, так як не несе для цих осіб ніяких негативних правових наслідків, наприклад, їм неможливо призначити покарання за сукупністю вироків, у них відсутня судимість.
Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушують такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність перед законом і судом.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Строкостянтинівського районного суду від 26 вересня 2019 року про відмову в задоволенні подання Старокостянтинівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3