ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1572/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 618/957/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дворічанського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України було відмовлено. Слідчий суддя посилався на те, що слідчим не доведено, що вилучене майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, не обгрунтовано інших підстав для арешту майна. Прокурор, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дворічанського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого. В апеляційній скарзі прокурор вказує, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, фактично здійснив дослідження доказів, які підлягають перевірці на достовірність під час досудового розслідування. Слідчим суддею не враховано, що кримінальне провадження розпочато 16.08.2019 року і до часу розгляду клопотання у суді неможливо провести дослідження наявності незаконних вирубок лісу на території обслуговування ДП «Куп`янське лісове господарство». Вилучене майно є предметом, засобом та знаряддям кримінального правопорушення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку представника власника майна, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора виходячи з наступного: З матеріалів, наданих суду, вбачається, що в провадженні СВ Дворічанського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000195 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. У клопотанні слідчого про арешт майна зазначається, що 15.08.2019 року до чергової частини Дворічанського ВП Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов рапорт зі служби "102" за зверненням анонімного заявника, який повідомив про те, що 15.08.2019 року автомобіль марки "Камаз" рухався в смт. Дворічна, Дворічанського району, Харківської області в напрямку м. Куп`янськ, Харківської області з вирубаною деревиною, після зупинки вказаного автомобілю встановлено, що документи на перевезення деревини викликають сумніви щодо їх автентичності. Під час проведення огляду місця події на земельній ділянці розташованій навпроти буд. №108, по пр.-т. Конституції, м. Куп`янськ, Харківської області, виявлено та вилучено автомобіль марки «КАМАЗ 65116», державний номер НОМЕР_1 жовтого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , з напівпричепом марки «МАЗ - 938662-025» червоного кольору державний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 , в середині яких знаходиться деревина породи сосна у кількості 105 колод, об`ємом 23,1430 метри кубічні, довжиною від 4 до 4,5 метрів, та деревина породи сосна під биркою 545640979 об`ємом 15,1420 метри кубічні, довжиною по 4 метри, які в подальшому залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Вказаних вимог органом досудового розслідування не було дотримано, тому прийняте слідчим суддею рішення є обгрунтованим та підстав для його скасування не вбачається.
При зверненні із вищезазначеним клопотанням до слідчого судді, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на виявлений транспортний засіб та деревину, що знаходиться в ньому, слідчий, окрім посилань на норми КПК України, взагалі не вказав підстав, мети арешту цього майна, не обгрунтував такої необхідності, не вмотивував можливих ризиків у випадку незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор вказав, що вилучене майно є предметом, засобом та знаряддям кримінального правопорушення. Проте, таких ознак не було зазначено у клопотанні, у його змісті взагалі відсутнє будь-яке обгрунтування відповідності виявленого майна вказаним критеріям речового доказу. Крім того, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за ч. 1 ст. 246 КК України. У клопотанні вказано, що після зупинки автомобілю встановлено, що документи на перевезення деревини викликають сумніви щодо їх автентичності, проте які ознаки про це свідчать слідчим не зазначено. Копія товарно-транспортної накладної на перевезення деревини долучена до матеріалів. Достовірність внесених до неї даних не спростована органом досудового розслідування, тому посилання слідчого на вказаний факт не узгоджується з кваліфікацією кримінального правопорушення та не обгрунтовує необхідності і підстав для накладення арешту саме автомобіль та деревину. Враховуючи вище зазначене апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дворічанського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді