Справа № 636 / 1871 / 18
1-кс / 636 / 1288 / 2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про дозвіл на арешт майна

06 серпня 2019 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000438, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України тобто службова недбалість, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2019 року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000438, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

В зазначеному клопотання йдеться, що 06 квітня 2015 року до Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області надійшов матеріал з Чугуївської міжрайонної прокуратури Харківської області за зверненням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» ОСОБА_5 ,щодо можливого вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Реєстраційної служби Чугуївського МРУЮ, а саме того, що державний реєстратор Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області вніс недостовірні відомості, що призвело до позбавлення можливості Банку звернути стягнення на заставне майно, яке було передано в забезпечення виконання умов кредитного договору.

Слідчим відділом Чугуївського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000438, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, тобто службова недбалість.

07 травня 2018 року до Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області надійшов лист з Департаменту Кіберполіції Слобожанського управління Національної поліції України про те, що за попередньою інформацією співробітниками Слобожанського УКП ДКП НП України в ході моніторингу мережі Інтернет виявлено відомості стосовно посадових осіб торгової біржі ТОВ «ОСБП» та невстановлених осіб, які за попередньою змовою з метою проведення контрольованих торгів, введення в оману потенційних покупців, у разі необхідності, подальшої відміни електронних торгів та відповідного зниження вартості активу, перебуваючи на території Чугуївського району, внесли завідомо неправдиві відомості в оголошення з продажу нежитлових приміщень 1-2 поверхів площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, власником яких є ПАТ «ЕКСПОБАНК».

Зокрема, фотоматеріали, що містиись на сайті, а також надані описові відомості не відповідали фактичному стану та місцезнаходженню майна. Так, на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщене оголошення щодо продажу нежитлових приміщень 1-2 поверхів розважального призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, у фотоматеріалах відображено зображення ресторану «Sorry, Бабушка», реєстраційний номер якого не співпадає із номером об`єкту, що був запропонований до продажу після проведення аукціону.

Зазначені дії стали підставою для відміни електронних торгів з продажу нежитлових приміщень 1-2 поверхів розважального призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, які відбувались 27.10.2017 на електронному майданчику ТОВ «ОСБП», відповідно до протоколу електронних торгів переможцем яких було визначено ТОВ «СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ» (ЕДРПОУ 41462579) з ціновою пропозицією 23,3 млн.грн.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 провідний юрисконсульт Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повідомив, що на виконання рішення виконавчої дирекції Фонду від 16.06.2016 №1025 та наказу Фонду від 27.08.2015 №274 «Щодо запровадження процедури консолідованого продажу майна (активів) банків, що ліквідуються», проводились відповідні аукціони з продажу активів (нерухомого майна), що знаходяться в заставі Національного банку України.

Відповідно до розміщеного на сайті оголошення, зазначено про продаж нежитлових приміщень 1-2 поверхів розважального характеру загальною площею 1070,6 м.кв., за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.08.2017 року нежитлові офісні приміщення третього поверху загальною площею 2374 м. кв. знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: .

Згідно «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…» право власності на об`єкт загальною площею 2374,1 який складається з третього поверху 12-поверхового корпусу будинку площею 483,2 кв.м. третього поверху 5-поверхового корпусу будинку площею 695,2 кв.м та триповерхового корпусу з підвалом площею 1195,7 кв.м. зареєстроване на Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний банк «Експобанк» .

Враховуючи що дане майно повинно ввійти до ліквідаційної маси, виникла необхідність збереження вищевказаного майна.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав уточнене клопотання, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повиненобгрунтовувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно доп. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України,одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганніу банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Неможе бути арештовано майно, якщо воно перебуває увласності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження №0000438 від 07.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, яке розпочате за зверненням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» ОСОБА_5 , щодо можливого вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Реєстраційної служби Чугуївського МРУЮ. Тобто, відносно державного реєстратора Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, який шляхом умислу та зловживання службовим становищем з корисливих мотивів та всупереч інтересам служби перевищив свої службові повноваження, припинив обтяження з нерухомого майна, яке перебувало у забезпеченні виконання умов кредитного договору.

Проте в матеріалах клопотання зазначено, що арешт необхідно накласти на об`єкт загальною площею 2374,1 кв.м. який складається з третього поверху 12-поверхового корпусу будинку площею 483,2 кв.м. третього поверху 5-поверхового корпусу будинку площею 695,2 кв.м та триповерхового корпусу з підвалом площею 1195,7 кв.м., яке згідно «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…» право власності зареєстроване на Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний банк «Експобанк» . При цьому не зрозумілим залишається, яке відношення має вищевказане майно до кримінального правопорушення зазначеного в кримінальному провадженні та які саме сліди кримінального правопорушення зберегли на собі нежитлові офісні приміщення третього поверху загальною площею 2374 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24 та яке значення має для кримінального провадження.

Отже, прокурором не обгрунтовані та не доведені підстави поданого клопотання, не є зрозумілим в чому саме полягають ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України, в чому полягає необхідність арешту вказаного майна.

При цьому клопотання не містить переконливих доводів, що це майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, що зашкодить кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, виходячи з принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважає, що доказів, які могли би обґрунтувати наявність реальних підстав для арешту зазначеного в клопотанні майна, надано не було.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку про необґрунтованість клопотання, тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000438, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, або особою не присутньої в судовому засіданні у той же строк з дня отримання нею судового рішення.

Слідчий суддя