10.09.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1074/19
Провадження № 1-кп/533/89/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000264 від 02.09.2019 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Козельщина, Козельщинського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, офіційно неодруженого та непрацюючого, судимого:

-13.05.2019 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13.05.2019 року вироком Глобинського районного суду Полтавської області обвинувачений ОСОБА_3 засуджений до 240 годин громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
19.06.2019 року Козельщинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області прийнято до виконання вказаний вирок Глобинського районного суду від 13.05.2019 року відносно засудженого ОСОБА_3

19.06.2019 року працівниками філії Державної установи «Центр пробації» обвинуваченому ОСОБА_3 під підпис було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальності у разі ухилення від відбування покарання. Цього ж дня обвинуваченому ОСОБА_3 видано направлення від 17.07.2019 року до Солоницької сільської ради для відбування призначеного строку покарання, згідно якого засуджений мав приступити до роботи 17.07.2019 року.

25.07.2019 року до Козельщинського районного сектору надійшла інформація із Солоницької сільської ради про те, що обвинувачений ОСОБА_3 з 22.07.2019 року на відпрацювання громадських робіт до Солоницької сільської ради не з`явився про причини невиходу не повідомив. Козельщинським РС було направлено виклик за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 про необхідність прибути до сектору на 07.08.2019 року з метою з`ясування причин невиходу на відпрацювання покарання у виді громадських робіт. За викликом обвинувачений ОСОБА_3 прибув та надав пояснення, що на відпрацювання громадських робіт він не виходив без поважних причин, виправдних документів не надавав. Засудженому було винесено попередження та наголошено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.

У липні 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 згідно графіка мав відпрацювати 44 години громадських робіт, з яких відпрацював лише 12 годин.

У серпні 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 згідно графіка із 84 години громадських робіт відпрацював лише 8 годин.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно ухилявся від відбування призначеного вироком суду покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді громадських робіт та із призначених вироком Глобинського районного суду від 13.05.2019 року покарання у виді 240 годин громадських робіт відпрацював лише 20 годин громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.
05.09.2019 року між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту строком два місяця.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 05.09.2019 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, погоджується на затвердження угоди та призначення узгодженого покарання.
Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом.
Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вищезазначену угоду про визнання винуватості підтримав та прохав її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні прохав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.
Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.
Згідно ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 до покарання за цим вироком не відбуте покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 13.05.2019 року.
Також, з метою забезпечення виконання вироку суду та інших процесуальних рішень по справі і до вступу вироку в законну силу, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки під час досудового слідства відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05.09.2019 року між прокурором Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000264 від 02.09.2019 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком 2 (два) місяця.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного заданим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 13.05.2019 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді арешту на строк 2 (два) місяці 3 (три) дня.
Обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою судді до суду; не відлучатися з населеного пункту за адресою проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України зокрема:
1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя