Провадження №11-п/4911/88/19
судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду
(провадження № 11-п/4911/88/19)
Я не погодився з більшістю колегії в тому, що Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду на стадії досудового розслідування має повноваження направити матеріали провадження за скаргою на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду міста Києва. Така позиція ґрунтується на наступному.
1.23.08.2019 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_3 , на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 1-6) (далі також скарга).
2.10.09.2019 Солом`янський районний суд міста Києва постановив ухвалу, якою матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_3 , передав на розгляд Вищому антикорупційному суду (а. с. 31-32).
3.17.09.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу про звернення з поданням до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо вирішення питання про направлення матеріалів за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_3 , на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до Солом`янського районного суду міста Києва (а. с. 39-40).
4.Після цього слідчий суддя Вищого антикорупційного суду звернулася до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з відповідним поданням (а. с. 41-42).
5.26.09.2019 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду щодо вирішення питання про направлення матеріалів за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ФОП ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань із Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду міста Києва(далі також подання).
6.Подання мотивовано тим, що підпунктом 3 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК не передбачено передачу на розгляд слідчим суддям Вищого антикорупційного суду скарг, які надійшли до слідчих суддів місцевих загальних судів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду. На підставі цього стверджується, що матеріали за скаргою надійшли до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.
7.За наслідками розгляду подання слідчий суддя просить Апеляційну палату Вищого антикорупційного суду вирішити питання про направлення матеріалів за скаргою з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду міста Києва.
9.Таке рішення більшістю колегії обґрунтоване тим, що:
(1) Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
(2) Згідно ч. 1 ст. 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених у примітці статті 45 КК (ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК), а також ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Водночас, як вбачається зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення (а. с. 7-9) та скарги (а. с. 1-6) в них йдеться про звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 365 КК (Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу).
(3) Оскільки представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_3 , оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 365 КК, котре не відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду, то в силу вимог ч. 1 ст. 306 КПК розгляд такої скарги має здійснюватися не Вищим антикорупційним судом, а Солом`янським районним судом міста Києва.
10.Більшість колегії суддів керувалася при постановленні ухвали керувалася ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 33-1, ст. 34, ст. 110, ч. 5 ст. 216, ч. 2 ст. 369, ст. ст. 370, 371, 372, 376, ч. 4 ст. 532, п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК.
Мотиви окремої думки
11.При розгляді подання Суд у першу чергу мав би визначити чи застосовується порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачений статтею 34 КПК, до провадження за скаргою.
12.Питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зокрема, за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання, про що постановляється вмотивована ухвала (абзац 2 частини 3 статті 34 КПК).
13.Підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого закріплені в частині 1 статті 34 КПК. У зазначеній нормі використовується, зокрема, така термінологія: «кримінальне провадження передається» (частина 1), «до початку судового розгляду» (пункт 1 частини 1 та абзац 6 частини 1), «для судового розгляду» (пункт 2 частини 1), «обвинувачений» (пункт 3 частини 1 та абзаци 6 і 7 частини 1), «судове провадження» (пункт 4 частини 1).
14.Згідно з частиною 6 статті 34 КПК суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною 1 цієї статті.
15.Системне тлумачення зазначених правових норм, а також визначень термінів «кримінальне провадження» (пункт 10 частини 1 статті 3 КПК) та «судове провадження» (пункт 24 частини 1 статті 3 КПК) дає підстави вважати, що кримінальне провадження у розумінні статті 34 КПК є тотожним поняттю «судове провадження».
16.Направлення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в порядку, передбаченому статтею 34 КПК, подань про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду можливе лише після направлення обвинувального акту до суду першої інстанції в порядку, передбаченому КПК, для розгляду її по суті за правилами глав 27 та 28 КПК. Такий висновок вбачається з позиції, яка викладена в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 571/196/18-к (провадження № 51-4493впс18).
17.З подання ж вбачається, що йдеться про визначення підсудності розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто у даному випадку кримінальне провадження навіть ще не розпочато.
18.Отже, порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачений статтею 34 КПК, до провадження за скаргою не застосовується.
19.Зазначений висновок також узгоджується з тим, що відповідно до КПК на стадії досудового розслідування вирішення питання про порушення правил підсудності при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора окремо визначено статтею 304 КПК України.
20.Кримінальне провадження у Вищому антикорупційному суді під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею одноособово, а в разі оскарження його ухвал в апеляційному порядку колегіально судом у складі не менше трьох суддів (абзац 4 частини 12 статті 31 КПК).
21.Таким чином, на стадії досудового розслідування єдиним суб`єктом, який може вирішити питання про те, чи підлягає розгляду в Вищому антикорупційному суді скарга чи інший процесуальний документ (заява, клопотання тощо), які передані з іншого суду та фактично надійшли до Вищого антикорупційного суду є слідчий суддя Вищого антикорупційного суду.
22.Такі судові рішення слідчий суддя Вищого антикорупційного суду приймає в порядку, передбаченому КПК, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють зазначені питання кримінального провадження, такий слідчий суддя може застососувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК, належним чином це обґрунтувавши.
23.При цьому якщо скарги на стадії досудового розслідування надійшли до Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях стосовно злочинів, які не підсудні Вищому антикорупційному суду, слідчий суддя зобов`язаний самостійно прийняти рішення в межах своєї компетенції щодо можливості її розгляду, встановлення підстав для повернення, відмови у відкритті провадження тощо.
24.Встановлення факту непідсудності скарги слідчому судді Вищого антикорупційного суду є підставою для прийняття ним процесуального рішення за частиною 2 статті 304 КПК, проте не для направлення подання до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, яка за положеннями статті 34 КПК не уповноважена вирішувати питання про направлення матеріалів кримінального провадження до іншого суду на стадії досудового розслідування.
25.Враховуючи, що звернення про направлення кримінального провадження за скаргами чи іншими процесуальними документами (заявами, клопотаннями тощо) на досудовому слідстві з одного суду до іншого можуть ініціювати перед Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду не тільки слідчі судді, а й учасники такого провадження всупереч правової позиції слідчого судді, то їх розгляд і вирішення по суті апеляційним судом може підірвати системність правового регулювання досудового розслідування злочинів, розбалансувати систему судового контролю за органами досудового розслідування та у кінцевому рахунку при деяких умовах може утворити ознаки втручання в виключну компетенцію слідчого судді.
26.Те, що скарги надходять до слідчих суддів Вищого антикорупційного суду з інших судів на підставі перехідних положень КПК України, не може вплинути на порядок їх розгляду, зазначений вище. При цьому учасники кримінального провадження мають право оскарження судових рішень тих судів (слідчих суддів), які всупереч вимогам закону направили їх скарги чи інші процесуальні документи (заяви, клопотання тощо) на розгляд слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.
27.Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду на стадії досудового розслідування уповноважена лише переглядати судові рішення слідчих суддів Вищого антикорупційного суду в випадках та порядку, передбачених КПК.
28.Разом із тим, направлення кримінального провадження з одного суду до іншого на основі застосування загальних засад кримінального провадження (на підставі частини 6 статті 9 КПК, але без посилання на статтю 34 КПК) на стадії досудового розслідування може бути здійснене, на моє переконання, лише в виключних випадках, коли, наприклад, в суді першої інстанції об`єктивно відсутній уповноважений слідчий суддя, який може вирішити це питання самостійно, тощо.
29.Із матеріалів за скаргою такої ситуації не вбачається.
30.Отже, скаргу слідчий суддя Вищого антикорупційного суду повинен був розглянути в установленому КПК порядку.
Суддя ОСОБА_1