ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді…... ОСОБА_1 ,

суддів………………….. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря......................... ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів…... ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого……….. ОСОБА_10 ,

потерпілого……………. ОСОБА_11

захисника........................ ОСОБА_12 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження №0000525 про обвинувачення

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,-

встановив:

03 лютого 2014 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_10 знаходився за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_11 у квартирі АДРЕСА_2 , з яким вживав алкогольні напої.

В цей час, місці та за вказаних обставин, знаходячись на кухні вказаної квартири, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_10 виник раптовий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв зі столу кухонний ніж та його лезом умисно завдав ОСОБА_11 удару в область грудної клітки зліва, внаслідок чого заподіяв останньому легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді перелому частини четвертого ребра зліва, а також тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки з наскрізним пораненням перикарду та стінки лівого шлуночка й розвитком гемоперикарду та лівобічного гемотораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно вчинив злочин за обставин, зазначених у обвинуваченні, а саме, що 03.02.2014 разом з своїм другом ОСОБА_11 робили ремонт у нього вдома у квартирі АДРЕСА_3 . Після цього, увечері випили горілки та пішли у квартиру АДРЕСА_4 до ОСОБА_11 , де на кухні вечеряли та продовжили розпивати алкогольні напої та разом з дружиною останнього, його співмешканкою ОСОБА_13 . Під час спілкування ОСОБА_11 почав залицятися до його співмешканки, у зв`язку з чим вона зробила ОСОБА_11 зауваження та пішла додому, а ОСОБА_14 пішла в кімнату до дітей покласти їх спати. В цей час в квартиру прийшов ОСОБА_15 та вони утрьох продовжили вживати алкогольні напої та спілкуватися. Під час розмови ОСОБА_11 почав говорити, що закохався у ОСОБА_13 , він робив йому неодноразові зауваження, однак ОСОБА_16 на це не реагував,та продовжував такі розмови. Коли почув, як ОСОБА_11 сказав, що при випадку все рівно вступить у статеві зносини з ОСОБА_13 , що його обурило, то ножем, який тримав в руці та різав продукти, вдарив ОСОБА_11 в область грудної клітки. Після удару ОСОБА_11 впав на підлогу, вийняв ножа з грудей та втратив свідомість. Він надав потерпілому першу допомогу, закрив рану, з якої йшла кров, щоб зупинити кровотечу. Оскільки ні в кого в квартирі не було телефону, ОСОБА_15 за його проханням пішов до ОСОБА_13 , щоб вона викликала швидку допомогу. По приїзду автомобіля швидкої допомоги, ОСОБА_11 завезли до лікарні, з останнім поїхали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а він залишився у квартирі дивитися за дітьми. В подальшому приходив до потерпілого в лікарню, надав необхідні кошти на лікування, просив вибачення, до цього часу перебуває у дружніх стосунках з потерпілим.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винність ОСОБА_10 у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, так як він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує також те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, посилаючись на те, що він своєю неправомірною поведінкою спровокував ОСОБА_10 на вчинення злочину та з яким до цього часу підтримує дружні стосунки, те, що обвинувачений характеризується посередньо, здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_17 , надаючи таким чином останній як особі похилого віку соціальні послуги, тривалість законослухняної поведінки після вчинення злочину, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, заявлений прокурором до обвинуваченого в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації на суму 1335 гривень 66 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 у медичному закладі, а саме КУ ЦМЛ № 1, підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 знаходився на стаціонарному лікуванні у цьому медичному закладі у період з 03 по 06 лютого 2014 року. Вартість лікування становить 1335 гривень 66 копійок., що підтверджується даними у довідці КУ ЦМЛ № 1 від 21.03.2014.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За таких обставин, оскільки саме обвинуваченим були заподіяні тілесні ушкодження, з приводу яких проводилось стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 , і він в силу положень ст. 1206 ЦК України зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, позов прокурора, який повністю визнав обвинувачений, підлягає задоволенню.

Речові докази по справі:

- футболка ОСОБА_11 , рушник, кухонний ніж, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, підлягають знищенню.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експерта при проведенні Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової дактилоскопічної експертизи № 92 від 10.02.2014 в сумі 195 гривень 60 копійок, судової експертизи холодної зброї № 93 від 10.02.2014 в сумі 244 гривні 50 копійок, а всього в сумі 440 гривень 10 копійок, - слід покласти на обвинуваченого.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 371 - 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_10 витрат на лікування потерпілого задовольнити повністю.

Стягнути з засудженого на користь держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації на відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_11 1335 (одну тисячу триста тридцять п`ять) гривень 66 копійок.

Речові докази:

- футболку ОСОБА_11 , рушник, кухонний ніж, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судових експертиз №№ 92, 93 у сумі 440 (чотириста сорок) гривень 10 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3