Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/344/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ст.185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 серпня 2019 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, без визначеного місця проживання та реєстраційного обліку, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- останній раз вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.05.2017 року за ч.3 ст. ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, 15.07.2019 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 8 місяців 14 днів,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0006441,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, строком на 60 днів, а саме: з 12 год.30 хв. 21 серпня 2019 року до 12 год.30 хв.19 жовтня 2019 року, з визначенням застави у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 19 210 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0006441,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 21.08.2019 року проник до приміщенні будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_9 , проте був помічений потерпілою.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 серпня 2019 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 19 210 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дії підозрюваного характеризуються як заздалегідь сплановані, обдумані. Кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив у період умовно-дострокового звільнення. Підозрюваний соціально не адаптований, не має законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним до чотирьох років позбавлення волі, є підставою для початку/продовження можливого переховування від слідства та суду. За таких умов підозрюваному не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в підтвердження свого клопотання про застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 слідчий та/або прокурор повинен був надати докази, які б свідчили про ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, знищення чи спотворення будь-який речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; докази впливу на потерпілих, свідків та інших учасників процесу; факти вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , що не було надано в судовому засіданні.
При цьому, одного лише посилання в ухвалі слідчого судді на намагання підозрюваного ОСОБА_8 залишити місце пригоди, та можливість свідомо активно перешкоджати істині по справі, є недостатнім та повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять беззаперечні фактичні дані про дані факти, що в матеріалах клопотання відсутні.
В той же час спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу - не можуть бути виправдані жодною метою.
Описані вище обставини у сукупності свідчать про безпідставність, недоцільність та невиправданість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , оскільки таке втручання у права та свободи особи, які гарантуються не лише Національним законодавством, а й закріплені в Конвенції з прав людини та основоположних свобод не можуть вже вважатися виправданими відносно останнього.

Вислухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність доказів, що на підтвердження ризиків.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, кримінальне правопорушення вчинив у період умовно-дострокового звільнення. Це в свою чергу свідчить про не бажання ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення.
Також, необхідно зазначити про особу ОСОБА_8 , який офіційно не працює та не має жодних заробітків, не одружений, утриманці не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
А тому, на думку колегії суддів перебуваючи на волі ОСОБА_8 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки у підозрюваного не має місця реєстраційного обліку та місця постійного проживання.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час
ОСОБА_10 становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_10 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також, те, що ОСОБА_8 не має місце реєстрації та місця постійного проживання, не має жодних заробітків, не одружений, на утриманні нікого не має, кримінальне правопорушення вчинив у період умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколи огляду місця події від; протокол допиту підозрюваного; протокол допиту підозрюваного).
Кримінальні правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_8 є: умисними, корисливими, середньої тяжкості, посягає на суспільні інтереси власність особи.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, оскільки останній будучи раніше судимий за аналогічні злочини на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім цього, слідчий суддя, на переконання судової колегії, обґрунтовано визначив розмір застави ОСОБА_8 , оскільки такий обов`язок закріплений у ч. 3 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 с. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У даному випадку, розмір застави, який складає 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на переконання колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не є надмірним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 серпня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 дні, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 серпня 2019 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006441,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України строком на 60 днів, а саме: з 12 годині 30 хвилин 21 серпня 2019 року до 12 годині 30 хвилин19 жовтня 2019 року, з визначенням застави у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 19 210 грн., - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_11 Ремез