КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4852/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2019року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинськогорайонного суду міста Києва від 05.08.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_11 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.10.2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 700 000, 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_12 2003 р.н., доньку ОСОБА_13 2018 р.н., приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України; 22.12.2018 року СУ ГУ НП в Дніпропетровській області повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 290 КК України, (кримінальне провадження направлено з обвинувальним актом до суду, рішення не прийнято),
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 289 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.08.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні є відділ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2-А, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання подано до належного суду, проте відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вказано, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції в Київській області, місцезнаходженням якого є: 01601, м. Київ, вул. Володимирська. буд. 15., що належить до Шевченківського району міста Києва. Відділ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління не є органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні а ні відповідно до витягу є ЄРДР, а ні в розумінні ч. 1 ст. 38 Кримінального процесуального кодексу України, тому ухвала слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва була постановлена з істотними порушенням вимог кримінально процесуального закону,

Крім того, до клопотання не додано жодних матеріалів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,тому слідчий суддя, керуючись ст. 23 КПК України, повинен був відмовити в задоволенні зазначеного клопотання.
Слідчий суддя, визначаючи суму застави у розмірі, що перевищує встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави, не зазначив в ухвалі, у чому полягає виключність випадку, і чому застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000013 від 02.01.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України.
Орган досудового розслідування зазначено, що у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_7 вступив у злочинну змову невстановленими особами для здійснення незаконних заволодінь транспортними засобами. Діяльність останніх полягала в проведенні розвідувальних заходів по збору інформації щодо транспортного засобу, отриману інформацію про місце його стоянки, руху, наявності відеокамер системи спостереження, складу родини власника авто, виявленні місць непомітного підходу до автомобіля, шляхів швидкого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення та місця відстоювання транспортних засобів, якими незаконно заволоділи.

Так, у період часу з 13:00 год. 27.02.2019року по 19:00 год. 28.02.2019року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений ОСОБА_7 з іншими невстановленими особами, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки HYUNDAI Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно з реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_14 та належить йому на праві власності, прибули до будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 разом з іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки HYUNDAI Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли всередину вказаного авто, після чого, привели в дію двигун автомобіля, та керуючи ним, поїхали з місця події.

Відомості за даним фактом 28.02.2019року слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000396 за ознакамикриміналнього правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням зазначено, що у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами для здійснення незаконних заволодінь транспортними засобами. Діяльність останніх полягала в проведенні розвідувальних заходів по збору інформації щодо транспортного засобу, отриману інформацію про місце його стоянки, руху, наявності відеокамер системи спостереження, складу родини власника авто, виявленні місць непомітного підходу до автомобіля, шляхів швидкого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення та місця відстоювання транспортних засобів, якими незаконно заволоділи.

Так, у період часу з 18:00 год. 03.04.2019року по 07:00 год. 04.04.2019 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , з іншими невстановленими особами, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки TOYOTA Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_16 та належить йому на праві власності, прибули до будинку АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 , ОСОБА_15 разом з іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки TOYOTA Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли всередину вказаного авто, після чого, привели в дію двигун автомобіля, та керуючи ним, поїхали з місця події.
Відомості за даним фактом 04.04.2019 року слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000592 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Також органом досудового розслідування зазначено, що у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з невстановленими особами для здійснення незаконних заволодінь транспортними засобами. Діяльність останніх полягала в проведенні розвідувальних заходів по збору інформації щодо транспортного засобу, отриману інформацію про місце його стоянки, руху, наявності відеокамер системи спостереження, складу родини власника авто, виявленні місць непомітного підходу до автомобіля, шляхів швидкого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення та місця відстою транспортних засобів, якими незаконно заволоділи.

Так, у період часу з 23:00 год. 11.04.2019року по 13:35 год. 12.04.2019року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 з іншими невстановленими особами, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки HYUNDAI Tucson IX 35, державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно з реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ПП Агропромислова Компанія «Пріма» та належить підприємству на праві власності, прибули до будинку АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 , разом з іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки HYUNDAI Tucson IX 35, державний номерний знак НОМЕР_3 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли всередину вказаного авто, після чого, привели в дію двигун автомобіля, та керуючи ним, поїхали з місця події.

Відомості за даним фактом 12.04.2019року слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0001774 за ознаками кримінального првопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами для здійснення незаконних заволодінь транспортними засобами. Діяльність останніх полягала в проведенні розвідувальних заходів по збору інформації щодо транспортного засобу, отриману інформацію про місце його стоянки, руху, наявності відеокамер системи спостереження, складу родини власника авто, виявленні місць непомітного підходу до автомобіля, шляхів швидкого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення та місця відстою транспортних засобів, якими незаконно заволоділи.

Так, у період часу з 22:00 год. 02.05.2019року по 08:00 год. 03.05.2019року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , ОСОБА_15 з іншими невстановленими особами, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_4 , згідно з реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_17 та належить йому на праві власності, прибули до будинку АДРЕСА_6 .

Реапізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 , ОСОБА_15 разом з іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_4 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність запишається непоміченою та поблизу нікого не має, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли всередину вказаного авто, після чого, привели в дію двигун автомобіля, та керуючи ним, поїхали з місця події.

Відомості за даним фактом 03.05.2019 року слідчим СВ Броварського ВП ГУ НП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0001289 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім цього, органом досудового розслідування зазначено, що 08.06.2019 року, в нічний час доби ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , перебуваючи біля будинку № 61 по вулиці П`ятницькій в місті Чернігів, вступили в злочинну змову на незаконне заволодіння транспортного засобу, з метою протиправного збагачення, а саме автомобіля марки "КІА SORENTO", білого кольору, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 зареєстрований на ОСОБА_18 та перебуває в користуванні ОСОБА_19 , 1974 р.н.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортного засобу, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки "КІА SORENTO", білого кольору, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених досудовим слідством обставинах електронного пристрою для сканування (перехоплення) радіосигналу - електронного ключа, який відкриває центральний замок запалювання автомобіля та його подальшого відтворення, а також інших технічним засобів, які надають змогу створити електронний ключ автомобіля та безперешкодно проникнути в його салон, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли в середину даного авто, після чого запустивши двигун автомобіля та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_19 , матеріального збитку в великих розмірах на суму на суму 20 800 доларів ОСОБА_20 , що згідно НБУ станом на 08.06.2019 року становить 557 232 гривні 00 копійок.

Відомості за даним фактом 08.06.2019року слідчим СУ ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

27.06.2019 року, постановою прокурора прокуратури Київської області, кримінальні провадження №0000013, № 0000396, № 0000592, № 0001774, № 0001289, № 0000426 - об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження № 0000013.
09.06.2019 року о 15 годині 59 хвилин ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10.06.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та в подальшому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.06.2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.08.2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 700 000, 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

02.08.2019 року прокурор слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_11 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05.08.2019 року задоволено клопотання слідчого та продовжено щодо ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.10.2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 700 000, 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_21 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 289 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_21 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 289 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Згідно повідомлення про підозру від 09.06.2019 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 289 КК України та в подальшому за ч. 2 ст. 289 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу підозрюваного та конкретні обставини кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження наявні докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , всупереч доводам захисника може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.
Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, які не видалося за можливе виконати до закінчення попереднього рішення суду про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.Обґрунтованість та необхідність проведення вказаних процесуальних дій, перевірена слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2019 року при винесенні процесуального рішення ухвали про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.01.2019 року до шести місяців, тобто до 10.12.2019 року та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Приймаючи до уваги вказані обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині порушення правил територіальної підсудності та підслідності колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки в матеріалах провадження міститься Наказ від 12.06.2019 року про визначення адреси місця знаходження відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління згідно якого в Київській області створено відділ розслідування особливо тяжких злочинів та визначено місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2 А, тому слідчий суддя постановив ухвалу відповідно до вимог закону (а.с. 55).

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Як вбачається із матеріалів провадження, слідчий звертаючись із клопотанням про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не просив визначити останньому заставу, яка перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже слідчий суддя визначив заставу в розмірі 700 000, 000 гривень вийшов за межі своїх повноважень.

При таких обставинах, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та визначити заставу з урахуванням вимог КПК України.

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 слід визначити заставу у розмірі 576 300 грн., у національній грошовій одиниці, що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_11 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.10.2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 700 000, 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_11 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 02.10.2019 року включно та визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатний осіб, що становить 576 300 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ. вул. Солом`янська, 2-а, , реєстраційний рахунок 2186, банк ГУ ДКС України в м. Києві, МФО банка: 820172).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом до 02 жовтня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі Київського СІЗО чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4