Справа № 128/1831/19
ВИРОК
Іменем України
07 серпня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 17.05.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварівка, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, маючого середню освіту, інваліда 3 групи, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в:

17 травня 2019 року в період часу з 09-35 год. по 09-45 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, перебуваючи поблизу службового автомобіля поліції марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що розташовувався в с. Якушенці, Вінницького району, Вінницької області, на ділянці автомобільної дороги «М12» сполученням Стрий- Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, 376 км, навпроти АЗС «Авіас», неодноразово висловив пропозицію службовій особі інспектору роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_5 та поліцейському роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралу поліції ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди. В подальшому біля 09-45 год ОСОБА_4 передав поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірну винагороду в сумі 100 грн, шляхом вкидання грошової купюри через відкрите заднє ліве скло до салону службового автомобіля, за непритягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Цивільний позов не заявлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 17.05.2019 року біля 09-30 год він рухався на власному автомобілі марки «Мерседес Бенц Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_2 , та в с. Якушинці, навпроти АЗС, був зупинений працівниками поліції за перевищення швидкості руху. Небажаючи бути притягненим до адміністративної відповідальності вирішив дати працівникам поліції грошові кошти. Однак на його пропозиції, ті відмовлялися і тоді, він кинув гроші в сумі 100 грн. однією купюрою до їх службового автомобіля через незачинене заднє ліве вікно. Просив призначити йому покарання у виді штрафу. У вчиненому розкаявся, просив не позбавляти його волі.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор не оспорив фактичні обставини справи, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім, раніше не судимий (а.с. 51, 53), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.56, 57), пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 55), є інвалідом третьої групи по зору, одружений.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, корисливий характер вчиненого злочину, та особу винного, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, пенсіонер, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, надання правдивих показів в суді.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді штрафу в межах санкції інкримінуємої статті. Покарання, що пов`язане із реальним позбавленням волі суд вважає недоцільним та таким що не відповідає важкості вчиненого злочину, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ грошові кошти в сумі 100 гривень, що передані на зберігання до сховища цінностей ПАТ АБ «Укргазбанк», підлягають конфіскації (а.с. 54), згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісімсот п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень, які передано на відповідальне зберігання до сховища цінностей ПАТ АБ «Укргазбанк» конфіскувати в дохід держави.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 21.05.2019 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме грошову купюру номіналом сто гривень, серії КП 8087854.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1