ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1919/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року, якою задоволено частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000461 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року задоволено частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000461 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суддю про зміну свого місця проживання.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на практику ЄСПЛ, прокурор зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із використанням своїх владних повноважень під час виконання своїх службових обов`язків. Він вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи на посаді в.о. майстра лісу ДП «Красноградське лісове господарство». ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб із числа службових осіб лісового господарства. Підстави застосування запобіжного заходу обґрунтовуються можливістю настання ризиків: знищити, сховати або спотворити будь-який документ який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені ризики підтверджуються фактичними обставинами інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, оскільки професійна обізнаність із питань лісового господарства дала можливість скоїти ОСОБА_8 вищевказане кримінальне правопорушення у групі з іншими працівниками ДП «Красноградське лісове господарство». Ризик переховування від органів розслідування та/або суду обґрунтовується тяжкістю злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , який знайшов своє підтвердження в зазначеній ухвалі суду.
З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, та те що професійна обізнаність із питань лісової охорони надала можливість підозрюваному вчинити інкримінований злочин, що в своє чергу посилює наявність встановлених ризиків, у зв`язку з вважає, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Прокуратури Харківської області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000461 від 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

17.10.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

22.10.2019 року слідчий слідчого управління державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . В обґрунтування клопотання слідчий посилалась на те, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження №0000461 від 19.07.2019 за підозрою ОСОБА_8 ті інших посадових осіб у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що службовими особами ДП «Красноградське лісове господарство», протягом 2018-2019 років організовано схему розкрадання державних лісових ресурсів, які знаходяться в постійному користуванні вищевказаного держлісгоспа, шляхом їх протиправної заготівлі та реалізації через афілійовані приватні підприємства на внутрішній ринок у вигляді лісоматеріалів. Перебуваючи на займаній посаді ОСОБА_8 , будучи службовою особою, наділеною повноваженнями щодо забезпечення додержання правил рубок лісу, побічного користування лісом, пожежної безпеки, санітарних і природоохоронних правил у лісах, шляхом зловживання службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою у групі осіб і спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 допустив незаконну передачу майна на користь інших осіб, чим розтратив ввірене йому майно у кількості 225 дерев, чим спричинив державі збитки на загальну суму 2 617 000 грн., що є особливо великим розміром прямих збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення та що завдало істотну шкоду довкіллю.

Обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, слідчий підтверджував зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця подій від 10.09.2019; висновком комплексної комісійної судової економічної та інженерно-екологичної експертизи № 19676/19677/20320-20322 від 26.09.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколами обшуків від 17.10.2019 і посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні. Слідчий вважав, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року клопотання слідчого задоволено частково. Підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суддю про зміну свого місця проживання.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання і враховуючи, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу у особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суддю про зміну свого місця проживання.
На виконання вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини й утриманців, що передбачено п.4 ч.1 ст.178 КПК.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Докази, надані суду, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Зазначене підтверджується зібраним по справі доказами, а саме: протоколами огляду місця подій від 10.09.2019; висновком комплексної комісійної судової економічної та інженерно-екологичної експертизи № 19676/19677/20320-20322 від 26.09.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколами обшуків від 17.10.2019. Колегія судів вважає наявним існування ризику вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років і з конфіскацією майна та вважає доведеним слідчим існування ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим може уникнути правосуддя та перешкоджати його реалізації. Тому судова колегія вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого. Вказане дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким, без застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим.

Разом з тим, судова колегія враховує, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з відмовою слідчому у задоволенні клопотання в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно, ухвала слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби у нічний час, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого 1-го слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР від 22.10.2019 р. ОСОБА_9 задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні клопотання в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 . Обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту, заборонивши з 22-00 до 06-00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4,5,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Копію ухвали направити до органу національної поліції України за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді