В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2019 року Справа № 608/2406/18
Номер провадження1-кп/608/76/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,
в злочинах, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
11 листопада 2018 року обвинувачений ОСОБА_6 в житловому будинку співмешканки -- потерпілої ОСОБА_4 , що знаходиться в с. Переходи Чортківського району, відкривши гаманець, який знаходився в сумочці потерпілої, побачив банківську картку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , після чого в обвинуваченого раптово виник злочинний намір на таємне викрадення вищевказаної банківської картки та крадіжки грошей із особистого рахунку потерпілої за допомогою цього офіційного документу. Реалізовуючи свій умисел спрямований на викрадення офіційного документу та усвідомлюючи протиправність своїх дій і не помічаючи ніяких осіб, які б спостерігали за ним, обвинувачений ОСОБА_6 з корисливих мотивів таємно викрав банківську картку, яка є офіційним документом, та належить потерпілій ОСОБА_4 , забравши її собі без дозволу потерпілої та всупереч її волі.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 через банкомат «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться в м. Чорткові по вул. Степана Бандери, 34А, в період часу з 14-ї години до 19-ї години 25 хвилин 11 листопада 2018 року, скориставшись банківською карткою № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_4 , знаючи пароль-доступу (ПІН код) для здійснення цієї операції, діючи єдиним злочинним умислом, виконав дві банківські операції по зняттю коштів, в результаті яких таємно викрав гроші в сумі 2 700 гривень, які знаходились на банківському рахунку потерпілої, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
31 липня 2019 року між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_4 будь-яких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, матеріальна шкода в розмірі 2 700 гривень їй повністю відшкодована, обвинувачений повинен понести покарання за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень, та за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за сукупністю злочинів призначається шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357 Кримінального кодексу України та ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, які згідно ст. 12 Кримінального кодексу України є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слід залишити без розгляду, зважаючи на те, що потерпіла в судовому засіданні заявила про те, що така шкода їй відшкодована і вона не має претензій майнового характеру до обвинуваченого.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності із вимогами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
Затвердити угоду від 31 липня 2019 року про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_6 винуватим в вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України в вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень;
за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України в вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України остаточне покарання за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим в вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: банківську картку "Райффайзен Банк Аваль" № НОМЕР_2 залишити потерпілій ОСОБА_4 ..
Позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1