Справа № 526/173/19
Провадження № 1-кп/526/91/2019

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3
підозрюваної - ОСОБА_4

захисника підозрюваної - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000025 від 11.01.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта професійно-технічна, розлученої, не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

на початку вересня 2018 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, на околиці с. Красна Лука Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_4 знайшла та зірвала одну дикоростучу рослину коноплі, яку вона не висаджувала та не вирощувала. Уподальшому, усвідомлюючи, що вказана рослина містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вона віднесла її до себе додому, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого виготовлення з неї наркотичного засобу для особистого вживання, тим самим умисно придбала з вказаною метою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою не менше 35,9564 г.

У подальшому, діючи умисно, ОСОБА_6 у власній спальній кімнаті за місцем свого проживання, вказані рослини конопель висушила і частково подрібнила, тим самим виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, з метою власного вживання.

16.01.2019, на підставі ухвали Гадяцького районного суду, за місцем мешкання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , було проведенообшук, у ході якого остання добровільно видала працівникам поліції з власної кімнати пластиковий полімерний тюбик з подрібненою речовиною зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 76 від 21.01.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 8,983 г.

Крім цього, у ході обшуку, у даній кімнаті також було виявлено та вилучено чотири паперових згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масами 0,177 г, 0,777 г, 0,492 г, 0,807 г, три паперових згортки з сумішшю дозрілогонасіння рослини коноплі та канабісу масами 4,864 г, 13,560 г, 0,0556 г, речовину рослинного походження зеленого кольору, яка складається з листя та подрібненої речовини, яка є канабісом масою 6,232 г, металеве сито з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка також є канабісом масою 0,0088 г та дерев`яну люльку для куріння з нашаруванням екстракту канабісу - відповідно до вищевказаного висновку експерта. Зазначені особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_4 зберігала за місцем свого проживання для власного вживання, шляхом куріння через люльку, без мети збуту.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, вагою не менше 35,9564 г без мети збуту.

24 січня 2019 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Підставами для обрання такої міри покарання, є визнання вини підозрюваною, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, співпрацю з правоохоронними органами в частині викриття кримінальних правопорушень, позитивна характеристика з місця проживання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду і призначити підозрюваній узгоджену міру покарання.

Підозрювана ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та пояснила, що вона розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а відповідно до частини другої ст. 474 цього Кодексу - розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що підозрювана цілком розуміє те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та що вона цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрювану ОСОБА_4 , яка пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24 січня 2019 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , та призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваній ОСОБА_4 роз`яснені та їй зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання витрат, понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, підлягає вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 січня 2019 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 гривень на користь держави.

Речовий доказ: канабіс масою 35,9564 г, екстракт канабісу масою 0,094 г, металеве сито, дерев`яну люльку, які знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової експертизи в розмірі 2002 грн на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його оголошення негайно вручити ОСОБА_4 , та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1