Справа № 635/4140/19
Провадження № 1-кп/635/865/2019

ВИРОК

Іменем України

12 червня 2019 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши при підготовчому розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 01.02.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, який одружений, має малолітнього сина ОСОБА_4 , обіймав посаду головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Харківського районного управління ГУ ДСНС України у Харківській області, має спеціальне звання майора служби цивільного захисту, не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_3 відповідно до наказу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Харківській області № 49 о/с від 01.02.2018 (надалі - ГУ ДСНС України в Харківській області), обіймаючи посаду головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Харківського районного управління ГУ ДСНС України в Харківській області та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, з корисливих мотивів скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, під час виконання своїх службовим обов`язків, в тому числі щодо здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту суб`єктами господарювання, маючи на меті одержання неправомірної вигоди розробив незаконну схему отримання грошових коштів від суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на території смт. Пісочин. Харківського району. Харківської області.
Для цього, реалізуючи прямий умисел щодо отримання неправомірної вигоди, наприкінці 2018 року, розуміючи, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_7 », яка надає послуги у сфері ветеринарної медицини, вирішив створити умови ФОП « ОСОБА_7 », при яких вказаний суб`єкт господарювання надасть неправомірну вигоду за нездійснення ОСОБА_3 державного нагляду за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту та в подальшому не притягне її до адміністративної відповідальності.
Продовжуючи реалізацію прямого умислу щодо отримання неправомірної вигоди, наприкінці грудня 2018 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 почав здійснювати дзвінки на робочі телефони ФОП « ОСОБА_7 », з метою зустрічі з нею та в подальшому отримання неправомірної вигоди.
Досягнувши згоди щодо зустрічі з вказаним суб`єктом господарювання, 14 лютого 2019 року об 11.20 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_7 , де під час розмови з останньою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усупереч інтересам служби, переслідуючи мету власного незаконного збагачення протиправним шляхом, використовуючи у своїй службовій діяльності владні повноваження головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Харківського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області, домовився з ОСОБА_7 про передачу йому неправомірної вигоди у розмірі 1000 гривень за невжиття заходів державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту до ФОП « ОСОБА_7 ».
Після цього, об 11.44 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_7 5 купюр заздалегідь ідентифікованих грошових коштів номіналом 200 гривень, загальною сумою 1000 гривень.
Реалізувавши свій злочинний умисел щодо власного незаконного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, в подальшому ОСОБА_3 розпорядився вказаними грошовими коштами на свій розсуд.
Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України - тобто, одержання службовою особою неправомірної вигоди, прохання надати таку вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища.
28 травня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 01.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та угода про визнання винуватості, укладена між прокурором відділу організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область прокуратури Харківської ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 27 травня 2019 року у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання підозрюваному та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щирого каяття, сприяння досудовому розслідуванню, позитивної характеристики підозрюваного, той факт, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривен з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах виконавчої влади протягом 2 років.

Із запропонованою мірою покарання підозрюваний ОСОБА_3 згоден.

Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України - наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, а саме: умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 також дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 368 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривен з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах виконавчої влади протягом 2 років.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України - при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України - у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 368 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди, прохання надати таку вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, інтересам суспільства та держави і даним про особу обвинуваченого, який не має судимості, одружений, має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису № 7891 від 14.05.2019 у розмірі 9420,00 гривень відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472 - 476 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область прокуратури Харківської ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000083 від 01.02.2019 та підозрюваним ОСОБА_3 від 27 травня 2019 року.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання за угодою про визнання винуватості від 27 травня 2019 року за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривен з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах виконавчої влади протягом 2 років.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису № 7891 від 14.05.2019 у розмірі 9420,00 гривень стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази мобільний телефон «Iphone 7»ІМЕ1 НОМЕР_1 , чорного кольору, з карткою мобільного оператора «Vodafone» ,3 цифровим паролем НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів прокуратури Харківської області повернути власнику.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;
прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1