04 грудня 2019 року Справа № 760/342/19
Провадження №11-сс/991/112/19
СУДДІ ОСОБА_1
Підставою для постановлення такого рішення є те, що скарга, подана адвокатом ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 жовтня 2019 року, не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в порядку здійснення судового контролю під час досудового розслідування та Вищий антикорупційний суд не є «судом, встановленим законом» для розгляду даної скарги. В даному випадку колегія суддів вважає, що повернення скарги адвокату ОСОБА_2 , не є істотним порушенням, оскільки слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо непідсудності розгляду даної скарги. Скасування такої ухвали, за переконанням колегії суддів, в будь-якому разі не призведе до перегляду оскаржуваного рішення слідчого судді, оскільки при новому розгляді слідчий суддя все одно повинен буде повернути скаргу адвокату ОСОБА_2 .
Більшість колегії суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду без змін. При ухваленні даного рішення я голосував проти та викладаю окрему думку, з огляду на таке.
Зміст апеляційної скарги
У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 вказав, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ухвалою від 04.10.2019 повернуто його скаргу, оскільки оскаржувана ним категорія справ не підсудна Вищому антикорупційному суду. Однак, адвокат звернув увагу на те, що він безпосередньо не звертався до Вищого антикорупційного суду із вказаною скаргою. Так, дану скаргу ОСОБА_2 подавав до Солом`янського районного суду м. Києва, а ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2019 цю скаргу було направлено до Вищого антикорупційного суду для розгляду. Тому, адвокат вважає, що його скарга мала бути повернута до Солом`янського районного суду м. Києва для продовження розгляду, про що і прохав у апеляційній скарзі.
Рух справи
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2019 вказану вище скаргу ОСОБА_2 було направлено до Вищого антикорупційного суду для розгляду.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.10.2019 скаргу адвоката ОСОБА_2 було йому повернуто, оскільки дана категорія справ не підсудна Вищому антикорупційному суду.
24.10.2019 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.10.2019.
Відповідно до ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з приміткою до ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Крім того, підпунктом 2 пункту 20-2 частини 20 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції, що викладена в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18.09.2019, який набрав чинності 22.09.2019 року) передбачено, підсудність Вищого антикорупційного суду поширюється на кримінальні провадження, відомості за яким про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Проте, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду не враховано наступне.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно з ч.5 ст.34 КПК України спори між судами про підсудність не допускаються.
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду не мав права повертати скаргу заявнику, оскільки адвокат ОСОБА_2 звертався із вищезазначеною скаргою до Солом`янського районного суду міста Києва, який на час звернення був належним судом для розгляду скарги.
Однак, останнім матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 безпідставно передано ухвалою від 23 вересня 2019 року до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчим суддею даного суду.
Крім того, кримінальний процесуальний закон не передбачає підстав повернення слідчим суддею Вищого антикорупційного суду матеріалів скарги адвоката ОСОБА_2 до Солом`янського районного суду міста Києва.
У зв`язку з тим, що на момент звернення адвоката ОСОБА_2 зі скаргою до Солом`янського районного суду міста Києва було дотримано вимоги КПК України, чинні на момент звернення, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду не мав застосовувати положення пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Діючим КПК України не передбачено направлення провадження з одного суду до іншого у випадку оскарження рішень слідчих, прокурорів, однак враховуючи очевидне порушення правил підсудності, слід враховуючи загальні засади та завдання кримінального провадження.
За змістом п.1 ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду у разі, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала (ч. 3 ст. 34 КПК України).
Зазначенні положення закону залишились поза увагою слідчого судді.
Враховуючи наведене, а також те, що питання визначення підсудності підлягало вирішенню до постановлення оскаржуваного рішення, вважаю, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , слід було задовольнити частково, скасувати оскаржувану ухвалу та повернути матеріали скарги до Вищого антикорупційного суду для вирішення слідчим суддею питань, визначених ст. 34 КПК України.
Суддя: ОСОБА_5