Номер провадження: 11-кп/813/1030/19
Номер справи місцевого суду: 507/313/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 10.04.2019 року в кримінальному провадженні №0000033 від 08.02.2019 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

08.08.2017 року вироком апеляційного суду Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, строком на 3 роки;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 21.02.2019 року, тобто з дня затримання.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з оскаржуваним вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він, 03 лютого 2019 року близько 20 години, більш точного часу та дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив направлений на таємне викрадення чужого майна через не зачинені на запірний пристрій вхідні двері житлового будинку розташованого по АДРЕСА_2 , проник в середину де таємно, повторно, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою збагачення, з веранди будинку таємно викрав мультиварку марки "Grunhelm МС-22 SB", чорного кольору вартістю 1186 гри., належну ОСОБА_8 , спричинивши тим самим їй матеріальні збитки на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, 08 лютого 2019 року, o 11 годині 19 хвилин, ОСОБА_7 переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду залишеного біля магазину Продукти розташованого по вул. Мічуріна, 20 а в смт. Любашівка Любашівського району Одеської області шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед BENNETO, б/к вартістю 1470 грн. який знаходився біля будівлі магазину, належний ОСОБА_9 . Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.
14 лютого 2019 року, близько 13 години, більш точного часу встановити досудовим розслідуванням не виявилося можливим, ОСОБА_7 переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив направлений на таємне викрадення чужого майна, помітив, що не відомою на той час особою залишено продукти харчування на першому поверсі будівлі Любашівської селищної ради розташованої по вул. Володимира Князя буд.84, в смт. Любашівка Любашівського району Одеської області з корисливих спонукань, маючи вільний доступ до майна, яке залишено потерпілою ОСОБА_10 , умисно, таємно, повторно, таємно викрав сумку із харчовим продуктом - м`ясом свинини в кількості 15 кг., ринковою вартістю станом на лютий 2019 року становила 120 грн. за 1 кг. Після чого з викраденим майном з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій збитку на загальну суму 1800 грн.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій, не оспорюючи ступінь доведеності вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання в зв`язку з неповнотою судового розгляду та не правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор зазначає, що вироком суду від 10.04.2019 року ОСОБА_7 засуджено за те, що він вчинив крадіжки майна до постановлення вироку Любашівського районного суду Одеської області від 05.03.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, при цьому призначене судом ОСОБА_7 покарання визначено без урахування вироку суду від 05.03.2019 року стосовно нього, що вступив в законну силу, та не застосовано положення ст.ст. 70 ч.4, 72 КК України.

Просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 70 ч.4, 72 КК України шляхом повного приєднання покарання, призначеного вироком Любашівського районного суду Одеської області від 05.03.2019 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати та ухвалити новий; обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України є вірною, а призначене йому покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що районним судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України та неповноту судового розгляду, які виразилися в неврахуванні та не дослідженні обставини, про те що ОСОБА_7 був засуджений вироком Любашівського районного суду Одеської області від 05.03.2019 року, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно оскаржуваного вироку, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено докази, надані сторонами провадження, висновки по ним вмотивовані та обґрунтовані.
Відповідно до обвинувального акту №0000033 від 08.02.2019 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України складеного старшим слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 і затвердженим прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_13 14.03.2019 року (а.п. 2-4), остання судимість зазначена 08.08.2017 року апеляційним судом Івано-Франківської області, інших відомостей, щодо судимостей обвинувальний акт не містить. В матеріалах провадження міститься довідка наявність судимостей, в якій також відсутні відомості про засудження ОСОБА_7 . Любашівським райсудом Одеської області в березні 2019 року (а.п. 38-42).
Крім того, під час судового розгляду обвинувального акту по суті, стороною обвинувачення не було надано об`єктивно підтверджених даних, щодо наявності в обвинуваченого судимості від 05.03.2019 року. Тим самим, суд був позбавлений можливості дослідити дану обставину.
Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Апеляційний суд вважає, що районним судом досліджені всі відомості та обставини, заявлені та надані учасниками процесу, докази досліджені в повному обсязі, доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, обставини вчинення злочинів в повній мірі відповідають матеріалам справи, встановленим районним судом, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, а призначене покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 повністю дотримано вимоги кримінального процесуального законодавства України, підстав для скасування оскаржуваного вироку апеляційним судом не встановлено, в зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 10.04.2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк із дня вручення копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4