Справа № 191/2009/18
№ 1-кп/183/429/19

У Х В А Л А
07 червня 2019 року м. Новомосковськ
Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання - ОСОБА_4 :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 05.09.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 30.05.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а :
В судовому засіданні колегією суддів поставлено на розгляд питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Прокурор вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені статтею 177 КПК України продовжують існувати.
Заступник начальника відділу ІТЗО Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" повідомив, що організувати відеоконференцію з обвинуваченими не змогли, оскільки обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовилися виходити з камери для участі у розгляді кримінального провадження в режимі відеоконференції.
Захисник ОСОБА_8 залишила вирішення даного питання на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує: тяжкість інкримінованих йому злочинів, які віднесено законом до категорії тяжких та особливо тяжких, ступінь відповідальності за них, відсутність у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, суспільно-корисною працею не займаються, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше судимий, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки вони ще не допитані судом, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів враховує: тяжкість інкримінованих йому злочинів, які віднесено законом до категорії тяжких та особливо тяжких, ступінь відповідальності за них, відсутність у ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, суспільно-корисною працею не займаються, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше судимий, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки вони ще не допитані судом, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
Ухвалою суду від 27.05.2019 року судове засідання по вказаному кримінальному провадженню у зв`язку з епідемією гострої респіраторної інфекції Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" вирішено проводити в режимі відеоконференції, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спливає 14.06.2019 року.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися виходити з камер для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та п. 4.1 Розділу ІV Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 № 460/5, адміністрація СІЗО створює необхідні умови для роботи слідчого, прокурора та слідчого судді (суду) у зв`язку зі здійсненням кримінального провадження та забезпечує доставку ув`язнених і засуджених за їх викликами у визначені приміщення в межах СІЗО. Пункт 4.7. розділу ІV зазначених Правил, передбачає, що у разі надходження до СІЗО постанови, письмового розпорядження чи доручення слідчого, прокурора або слідчого судді (суду) про здійснення кримінального провадження за участю ув`язненого або засудженого у режимі відеоконференції адміністрація СІЗО зобов`язана доставити цих осіб у спеціально обладнане приміщення СІЗО.
В обов`язки керівництва Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" в даному випадку входило виконання вимог суду з приводу організації проведення відеоконференції з обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 шляхом їх конвоювання в спеціально облаштоване приміщення для проведення з обвинуваченими судового засідання в режимі відеоконференції.
Ситуацію з тим, що обвинувачені не доставлені до приміщення для проведення відеоконференцзв`язку через їх відмову виходити з камери та виконувати законні вимог керівництва установи виконання покарань, колегія суддів розцінює, як неналежне виконання керівництвом Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" обов`язків щодо організації відеоконференцзв`язку під час розгляду кримінального провадження.
Так, відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України особи, взяті під варту, зобов`язані додержуватися порядку, встановленого в місцях попереднього ув`язнення, і виконувати законні вимоги адміністрації.
Згідно положень ст. 15, 18 зазначеного Закону, до осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, адміністрація місця попереднього ув`язнення може застосовувати заходи стягнення та впливу.
Пояснити суду, які були вжиті заходи з приводу того, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися виходити з камери для участі в судовому засідання заступник начальника відділу ІТЗО Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" не зміг.
Також окремо варто зауважити, що одразу обидва обвинувачених відмовилися виходити з камери для участі в судовому засіданні, тобто виникає підозра, що обвинувачені спілкуються між собою та домовляються про порушення порядку та зриву судових засідань.
Тому колегія суддів, вважає за необхідне зобов`язати керівництво Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" в межах своїх повноважень належно виконувати обов`язки щодо організації відеоконференцзв`язку під час розгляду кримінального провадження з метою реалізації прав учасників процесу та виконання процесуальних обов`язків обвинувачених.
Відповідно до вимог статті 42 КПК України обвинувачені зобов`язані підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду.
Відповідно до частини 1 статті 330 КПК України, якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовилися від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та свідомо затягують та зривають розгляд справи колегія суддів вважає за необхідне попередити обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про недопущення порушення порядку судового засідання, та у разі повторного порушення обвинуваченими порядку судового засідання вони можуть бути видалені за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 330, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 липня 2019 року включно.
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 липня 2019 року включно.
Зобов`язати керівництво Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" в межах своїх повноважень належно виконувати обов`язки щодо організації відеоконференцзв`язку під час розгляду кримінального провадження з метою реалізації прав учасників процесу та виконання процесуальних обов`язків обвинувачених.
Попередити обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про недопущення порушення порядку судового засідання, та у разі повторного порушення обвинуваченими порядку судового засідання вони можуть бути видалені за ухвалою суду з зали засідання тимчасово, або на весь час судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3