Справа № 487/3008/19
Провадження № 1-кс/487/3631/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Миколаєва скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 року ОСОБА_4 звернувся із скаргою на рішення слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_4 та скасування постанови від 19.04.2019 року.
Обґрунтовуючи вимоги скарги зазначив, що постановою від 19.04.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві ОСОБА_5 , йому було відмовлено у задоволенні клопотання щодо визнання потерплим у кримінальному провадженні №00000407 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 375 КК України, надання пам`ятки потерпілого, начебто у зв`язку з тим, що не здобуто доказів завдання будь-якої шкоди, проте це пов`язано з тим, що слідчий не здійснила належні слідчі (розшукові) дії, не здійснила збирання доказів і доказування заподіяння йому моральної та матеріальної шкоди, збитків, на що ним було надано докази, чим обмежила його права на захист.
В судовому засіданні представник скаржника - ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених у ній мотивів.
В судовому засіданні представник ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги був повідомлений.

Заслухавши представників скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів скарги, ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000407 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 375 КК України.
17.04.2019 року до слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР ОСОБА_5 надійшло клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні та надати пам`ятку потерпілого.
Постановою від 19.04.2019 року слідчого ОСОБА_5 було відмовлено у задоволені вказаного клопотання, оскільки під час досудового розслідування не здобуто підтверджень завдання ОСОБА_4 будь-якої шкоди.
Відповідно до вимог ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно постанови від 19.04.2019 року слідчого ОСОБА_5 ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №00000407 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 375 КК України та під час досудового розслідування не здобуто підтверджень завдання будь-якої шкоди ОСОБА_4 .
Під час розгляду скарги слідчим суддею, будь-яких доказів на підтвердження завдання будь-якої шкоди ОСОБА_4 , зокрема за його твердженням права власності, не надано та не здобуто, тому підстав для скасування постанови від 19.04.2019 року не вбачається.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга є необґрунтованою, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим та скасування постанови - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1