ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/5625/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні поданої в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у нерозгляді клопотання поданого ним в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009445 від 31 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні поданої в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у нерозгляді клопотання, поданого ним в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009445 від 31 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, вказуючи про те що 19 липня 2019 року ОСОБА_2 звернувяя до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 і процесуального керівника у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009445 від 31 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого.

Дослідивши подану скаргу з доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржником не надано жодного належного та допустимого доказу про наявність в провадженні слідчих органів кримінального провадження № 0009445 від 31 жовтня 2015 року, не надано підтвердження статусу потерпілого.

Слідчим суддею також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах « Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та « Круз проти Польщі » від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, судом враховано, що КПК України не передбачає заборон щодо повторного подання відповідної скарги у випадку її оформлення з дотриманням відповідних норм діючого законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні поданої в порядку ст. 303 КПК України, яка полягає у нерозгляді клопотання поданого ним в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009445 від 31 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого , - повернути.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: