Дата документу 16.09.2019 Справа № 335/2873/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/833/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/2873/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 4, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк по 07 вересня 2019 року включно, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також апелянт вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, який не доведено до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 , в період розгляду іншого кримінального провадження, де він обвинувачується у вчиненні злочину у співучасті з іншою особою, ніде не працює, не має постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, обізнаний про місце мешкання та транспортні засоби, на яких пересуваються потерпілий та свідки події. Також прокурор звертає увагу на те, що від ОСОБА_7 та захисників не надходило скарг, заяв чи клопотань щодо неналежного утримання підозрюваного і відмови в наданні медичної допомоги, а документальні докази неможливості тримання ОСОБА_7 під вартою, у зв`язку з неможливістю надання йому медичної допомоги, - відсутні.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Положеннями ст. 200 КПК України передбачено можливість звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу з обов`язковим визначенням обставин, зокрема тих, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України визначені види запобіжних заходів, якими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Системний аналіз вказаних норм кримінального процесуального закону дає підстави вважати, що в порядку ст. 200 КПК України може бути змінено запобіжний захід з одного, передбаченого в ч. 1 ст. 176 КПК України, на інший, з цього ж переліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 201 КПК України, розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Змінюючи запобіжний захід в порядку ст. 201 КПК України, слідчий суддя фактично застосовує новий запобіжний захід, а тому, в залежності від того, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала про застосування певного запобіжного заходу, підлягає такому оскарженню ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу, якою застосовано інший, ніж раніше, запобіжний захід.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя врахував тривалість перебування підозрюваного під вартою та його стан здоров`я, а також те, що у провадженні проведено майже всі слідчі дії, фактично зібрано всі речові докази та документи, при цьому звернув увагу на те, що лише тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою застосування найбільш суворішого запобіжного заходу.
Колегія суддів погоджується з такими доводами слідчого судді та вважає, що зазначені стороною обвинувачення ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даній стадії досудового розслідування мають мінімізований ступінь їх здійснення.

При цьому, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, про що зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії», а тому й підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки ця обставина розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі не те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину в період розгляду іншого кримінального провадження, де він обвинувачується у вчиненні злочину у співучасті з іншою особою, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки наразі остаточне рішення по іншому провадженню не прийнято, а, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, не свідчить про можливість вчинення ОСОБА_7 , як вважає прокурор, дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а право особи на працю, відповідно до норм Конституції України, є вільним вибором особи.

Посилання прокурора на те, що стороною захисту не надано суду підтверджуючих документів неможливості тримання ОСОБА_7 під вартою, у зв`язку з неможливістю надання йому медичної допомоги, не є визначеною законом підставою для застосування щодо нього виняткового запобіжного заходу, з урахуванням обставин, наведених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Крім того, колегія суддів також враховує й те, що наразі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 4, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, вже направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які мав досягти орган досудового розслідування, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк по 07 вересня 2019 року включно, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: