Провадження №: 1-кс/752/6961/19
У Х В А Л А
слідчий слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України як такий, що своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, чим спричинено майнову шкоду в особливо великих розмірах.
Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні.
Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали надані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, у подальшому, за допомогою інтернет-сайту розробленого вказаними особами, потенційним інвесторам «Forex Trend» («Форекс Тренд») пропонувалось інвестувати грошові кошти. У подальшому, за допомогою вказаних інвестованих коштів, буцімто «професійні брокери» проводили вигідні фінансові операції на міжнародному фінансовому ринку, з метою одержання гарантованих прибутків. Так, після реєстрації та авторизації інвестором на веб-сайті www.fx-trend.com останньому надавався особистий електронний кабінет, в якому йому пропонувалось здійснити грошовий внесок, в обмін на який на його рахунок буде зараховано електронний пакет цифрових активів.
Разом з тим, грошові кошти інвесторів фактично потрапляли на банківські рахунки, задані вказаним сайтом, які були зареєстровані на суб`єкти господарської діяльності з ознаками фіктивності та підконтрольні організаторам злочинної схеми та у подальшому вказані грошові кошти обготівковувались у банківських відділеннях та фактично потрапляли у розпорядження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 після чого останні розпорядились ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 незаконно, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами громадян України на загальну суму 76 097 198, 90 гривень.
19.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Слідчим слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову від 19.02.2019 про оголошення ОСОБА_5 в розшук.
10.07.2019 ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.
На виконання доручення оперативними співробітниками ГУ КЗЕ СБ України про проведення необхідних слідчих та негласних слідчих дій, направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , було отримано інформацію про те, що останній на території України не перебуває та встановити його місцезнаходження не представляється можливим.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішеннях Європейського суду з прав людини, зазначається, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що їх наявність в повному обсязі обґрунтована слідчим.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, обставини протиправної діяльності у якій підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених ст. 177 КПК України буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений, оголошений в міжнародний розшук. У такому разі, після затримання особи, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Зважаючи на те, що судом встановлено, що ОСОБА_5 переховується від слідства, оголошений у міжнародний розшук, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участі підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: