Справа № 203/1978/19
Провадження № 1-кп/0203/614/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000311 від 05.02.2019 із укладеною угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, ФОП « ОСОБА_6 », неодруженого, з середньою освітою, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

В липні 2018 року у денну пору доби, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , через мережу «Інтернет» на невстановленому досудовим розслідуванням сайті, знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу підробленого посвідчення водія. В цей же час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, а саме посвідчення водія, бланк якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України №47 від 31.01.1992 «Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів» (зі змінами та доповненнями), з метою його використання як документа, який посвідчує його право на керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В», «С1», «С», «D», «D1» зателефонував на номер мобільного телефону, зазначений в оголошенні та який в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, та в ході телефонної розмови з невстановленою слідством особою чоловічої статі, домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія та оплату його вартості у сумі 2000 гривень, а також про подальшу передачу за накладеним платежем вказаного підробленого посвідчення до відділення «Нової пошти» № НОМЕР_1 , яке розташовано за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.91. Окрім того, невстановленій особі на вказаний в оголошенні мобільний телефон, який в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 за допомогою Інтернет-мессенджеру «Viber» («Вайбер») надіслав фото з власним зображенням на білому фоні, розміром 3x4, та свої анкетні дані, а саме - прізвище, ім`я, по-батькові « ОСОБА_5 », дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце народження «Дніпропетровська область». Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, в період з 20.07.2018 по 30.07.2018, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, виготовила підроблене посвідчення водія з серійним № НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_5 , чим здійснив підробку офіційного документу, а саме посвідчення водія, бланк якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України №47 від 31.01.1992 (зі змінами) «Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчення водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів», який видається сервісними центрами МВС України і надає права на керування транспортними засобами відповідної категорії, з метою подальшого використання документу для засвідчення права керування транспортними засобами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами».

Після чого, ОСОБА_7 , 30.07.2018, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, прибув до відділення «Нової пошти» №10, що розташовано за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.91, де отримав поштове відправлення з виготовленим бланком посвідчення водія з серійним № НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за категоріями «А1», «А», «В», «С1», «С», «D», «D1», виданого 31.10.2017 року Центром ДАІ 1201, яке не відповідає за своїми характеристиками бланкам, виготовленим на підприємствах ПК «Україна». Всі зображення лицевого та зворотного боків бланка посвідчення водія, у тому числі індивідуальні дані в графах, серія та номер бланку з реквізитами виготовлювача отримані способом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струминний принтер, копір тощо).

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_5 05.02.2019, приблизно о 05 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat, д/н НОМЕР_3 (литовської реєстрації) на парковці магазину «АТБ», що розташована біля буд.17 по вул. Княгині Ольги у м.Дніпрі, достовірно знаючи та розуміючи, що будь-яке посвідчення водія на право керування транспортними засобами в установленому законом порядку він ніколи не отримував, а наявне у нього посвідчення водія з серійним № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 31.10.2017 Центром ДАІ 1201 не відповідає за своїм характеристикам бланкам, виготовленим на підприємствах ПК «Україна», надав зазначене посвідчення командиру батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, тим самим використав завідомо підроблений документ.

24.04.2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000311 від 05.02.2019, та ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме: за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень 00 копійок. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. ОСОБА_5 надав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів, що здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, в обсязі підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 здійснивши дії, які виразились у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання іншою особою, а також у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, за які належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Судові витрати, в розмірі 1144 гривні 00 копійок, за проведення експертизи, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 квітня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок,

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія з серійним № НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - який зберігається в ДНДЕКЦ МВС України за адресою: м.Київ, вул.Велика Окружна, буд.4 - залишити зберігати там же.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1