Справа №295/9743/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді……… ОСОБА_1 ,

секретаря…………………... ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України,

про умовно-дострокове звільнення, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив звільнити його умовно-достроково.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду клопотання, відповідно до акту ДУ «ЖВК (№4)» відмовився отримати повідомлення про час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Представник ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній заохочень не має, порушує режим утримання та має шість стягнень.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин.

Судовий розгляд клопотань про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, здійснюється за правилами судового розгляду, визначеними статтями 318380 КПК України, з чого випливає обов`язковість дотримання судом принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 07.12.2015 Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч. 1, 15 ч. 3, 289 ч. 2, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Початок строку відбування покарання: 07.12.2015; кінець строку: 07.08.2020. Відбув 2/3 строку покарання 07.10.2018.

За період відбування покарання засуджений характеризується посередньо, має шість стягнень. До праці не залучається у зв`язку з небажанням працювати на роботах, визначених адміністрацією колонії.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 п. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

За таких обставин, враховуючи, що засуджений за час відбування покарання неодноразово допусткав порушення режиму тримання, посередньою характеризується, суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя