ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Менчикури Веселівського району Запорізької області, українець, гр-н України, освіта вища, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники представник потерпілого ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
08 жовтня 2019 року близько 17 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Ашан» розташованого в м. Києві по вул. Берковецька, 6, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць чуже майно, а саме продукти харчування (креветки, цукерки) загальною вартістю 619 грн. 69 коп., що належать ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» та намагався винести дане викрадене майно з торгівельного залу, не розрахувавшись за нього. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно 08 жовтня 2019 року близько 17 год. 00 хв. вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігав, намагався вчинити таємне викрадення товару з приміщення гіпермаркету «Ашан», розташованого в м. Києві по вул. Берковецька, 6, продукти харчування, загальну вартість яких у 619 грн. 69 коп. не оспорював, Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 08 жовтня 2019 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують її покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 мінімальне за своїм розміром та видом покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Враховуючи обґрунтованість висунутої обвинуваченому підозри у вчиненні тяжкого злочину, обраний судом вид покарання та наявні підстави для звільнення від його відбування з випробуванням, підстав для зміни чи скасування обраного щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання немає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 850 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 особисте зобов`язання скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_9