Справа № 300/667/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
29.10.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/522/19 за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в якому начальник Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду від 04.10.2019.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 18.07.2014 у ПП «Стрілецький клуб «СІЧ»» по вул. Карбишева, 1 в м. Луцьк придбав мисливський нарізний карабін МКМ-072Сб калібру 7,62х39 мм з серійним номером НОМЕР_1 2014 року випуску, у невстановлений час і в невстановленому місці умисно, саморобним способом вніс до його конструкції зміни, завдяки яким карабін став нарізною багатоцільовою вогнепальною зброєю, придатною до стрільби як із складеним так і з розкладеним прикладом, без обмеження дальності на відкритих прицільних механізмах до 300 м; у невстановлений час і в невстановленому місці придбав 31 патрон калібру 7,62х39 мм, які є придатними до стрільби боєприпасами, та 27.08.2018 приблизно о 10:30 без передбаченого законом дозволу перевозив карабін і патрони у багажному відділенні власного автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia» WY0453X з м. Луцьк на територію Закарпатської області через стаціонарний пост патрульної поліції «Нижні Ворота» у Воловецькому районі.
Такі діяння кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та за ч.1 ст. 263-1 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї.
Клопотання мотивоване тим, що підозра ОСОБА_5 підтверджується даними протоколу огляду місця події, висновками експертиз, що він скоїв тяжкі кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, свою провину заперечує, за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді не з`являється, чим перешкоджає кримінальному провадженню, проживає у м. Луцьк, тобто на значній відстані від місцезнаходження органу досудового розслідування, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, продовжити злочинну діяльність.
Слідчий суддя в оскарженій ухвалі погодився з обґрунтованістю підозри ОСОБА_5 в учиненні кримінальних правопорушень, їх правовою кваліфікацією, але вважав, що жоден із заявлених у клопотанні ризиків не доведений. Вказав, що розшук ОСОБА_5 органом досудового розслідування був оголошений без вжиття заходів до встановлення місць його проживання та роботи, складу його сім`ї, інших відомостей про його особу, за відсутності доказів порушення ним процесуальних обов`язків, інших доказів, які могли б свідчити про існування заявлених ризиків. Зауважив, що ОСОБА_5 , коли дізнався про оголошення його у розшук, самостійно прибув до органу досудового розслідування, в судове засідання, має постійне місце проживання та роботи, двох дітей. Водночас зазначив, що прокурором не доведено недостатності застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу і дійшов висновку, що запобігти заявленим ризикам здатен гарантувати такий запобіжний захід як особисте зобов`язання.
Прокурор в апеляційній скарзі інших доводів, окрім наведених у клопотанні, не навів, однак вказує, що рішення слідчого судді є необґрунтованим, і просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Водночас прокурор надав апеляційному суду копію супровідного листа до обвинувального акту щодо ОСОБА_5 і повідомив, що обвинувальний акт 21.10.2019 направлено до суду.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них захисника та підозрюваного, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з приписами ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії.
Згідно з приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність у нього судимостей, розмір майнової шкоди у завданні якої він підозрюється.
Відповідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурор, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, доведе, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до приписів ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи клопотання про взяття ОСОБА_5 під варту та приймаючи рішення про відмову в його задоволенні, слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, дав їм належну оцінку.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень слідчим суддею визнані. Проте переконливих доказів, які підтверджували б наявність заявлених у клопотанні ризиків, а також підстави вважати, що гарантувати дотримання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, ні слідчому судді ні апеляційному суду не надано і в апеляційній скарзі не наведено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, ОСОБА_5 не судимий і підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за кожне з яких, передбачене покарання від трьох до семи років позбавлення волі.
З пояснень підозрюваного і захисника в судових засіданнях під час розгляду клопотання слідчим суддею і апеляційним судом вбачається, що ОСОБА_5 постійно проживає і працює у м. Луцьк, має на утриманні неповнолітню дитину, про те, що розпочато кримінальне провадження у зв`язку з яким він перебуває у розшуку, не знав, а коли дізнався, самостійно прибув до слідчого, далі до суду.
Відомостей, які спростовували б ці твердження, або про те, що ОСОБА_5 перешкоджає кримінальному провадженню, вчинив новий злочин, не дотримується обов`язків підозрюваного, матеріали провадження не містять. Того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе гарантувати дотримання ним своїх процесуальних обов`язків, прокурор також не довів.
За таких обставин, запобіжний захід в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 застосований бути не може.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.10.2019, якою відмовлено в застосуванні щодо ОСОБА_5 , підозрюваного в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: