Справа № 344/6837/19
Провадження № 1-кс/344/3762/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №120 180 2 від 21.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що влітку 2017 року ОСОБА_6 вступив у злочинну змову і завербував до організованої групи ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , на початку жовтня 2017 року завербував до організованої групи ОСОБА_9 і ОСОБА_5 , з якими готувався до вчинення розбійних нападів та крадіжок чужого майна, спільно підшукував та оглядав об`єкти злочинних посягань, планував скоєння злочинів, придбав маски, рукавиці, скотч, полімерні хомути, відлякувач собак, пристрої для відкривання дверей та вогнепальну зброю і таким чином організував озброєну банду, обговорив з її членами спільні злочинні плани та розподілив кожному роль при вчиненні злочинів, а 11 жовтня 2017 близько 22.40 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 на автомобілі «Ауді А8» темно синього кольору прибули до господарства ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 , де згідно відведеної ролі ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь спеціально підготовлених інструментів зламав замок вхідних дверей будинку та залишився на вулиці та спостерігав за навколишньою обстановкою і при появі сторонніх осіб та небезпеки повинен був повідомити інших учасників організованої групи банди, а ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , згідно спільного плану та відведеної їм ролі, одягнувши маски та рукавиці, проникли в будинок ОСОБА_10 , зненацька напали на неї, полімерними хомутами і скетчем зв`язали її, погрожуючи фізичною розправою і застосуванням електрошокера, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої та погрози застосування такого насильства, примусили ОСОБА_10 повідомити про місце знаходження грошових коштів і ювелірних виробів, після чого обшукали будинок і заволоділи виробами із золота в кількості 5 найменувань та виробами із срібла у кількості 30 найменувань, і таким чином спричинили потерпілій збитки на загальну суму 11438,18 грн.

Матеріалами клопотання зазначається, що 07 вересня 2018 року складено, та направлено поштовим зв`язком за місцем проживанням ОСОБА_5 повідомлення про підозру, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України (а.с. 29-33).

17.04.2019 року слідчим суддею було надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

16.07.2019 року підозрюваний о 7 год. 30 хв. був фактично затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Прокурор підтримав клопотання, а підозрюваний та його захисник заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши, матеріали клопотання, а також надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження, в тому числі і протоколи за результатами проведення негласних слідчо-розшукових дій, слідчий судя зазначає наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування мають достатні приводи обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українець, громадянина України, раніше неодноразово судимого у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого стороннього спостерігача в тому, що підозрюваний, може бути причетним до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, в тому числі і протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, вказані ризики на даний час існують, не зменшилися і не відпали, про що додатково свідчить і те, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, був оголошений у розшук і затриманий за ухвалою слідчого судді про надання дозволу на його затримання.

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а відтак він може вчинити нові злочини, при цьому інкриміновані йому злочини, були вчинені за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про те, що підозрюваний може впливати не тільки на свідків та потерпілих, а й на інших підозрюваних, а це може значно ускладнити розслідування кримінальних правопорушень.

Доводи захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, родину, в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Щодо неможливості застосування домашнього арешту відносно підозрюваного, то на думку слідчого судді, обставини даного провадження виключають дієвість даного кримінального провадження у випадку обрання і застосування до підозрюваного домашнього арешту, і такий запобіжний захід на думку слідчого судді не гарантуватиме виключення наявних ризиків.

Слідчому судді не представлено і жодних доказів щодо матеріальних джерел доходів підозрюваного, що не дає змогу визначити його матеріальний стан для визначення розміру застави, хоча слідчий суддя має право і не визначати розмір застави щодо такої категорії злочинів.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що існують і не зменшилися, а відтак і не будуть здатними забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого злочину, те, що він скоєний організованою озброєною бандою із застосуванням насильства, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, то слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження. Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Згідно до матеріалів клопотання 16 липня 2019 року о 07 год. 30 хв. ОСОБА_5 фактично був затриманий і обмежений у свободі пересування, а тому строки належить обчислювати саме з цієї дати.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк 60 днів до 13 вересня 2019 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 13 вересня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1