УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від подальшої участі у розгляді справи №647/21616/19, провадження №1-кс/947/11812/19 по суті,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшла заява третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від подальшої участі у розгляді справи №647/21616/19, провадження №1-кс/947/11812/19 по суті.
Вказана заява обґрунтовується наявністю обставин, які на думку заявників свідчать про наявність заінтересованості слідчого судді ОСОБА_5 у результатах розгляду справи та наявністю обставин, які свідчать про відсутність неупередженості в діях вказаного слідчого судді.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявною телефонограмою.

Особа, якій заявлено відвід в судове засідання для надання пояснень також не з`явилась.

Дослідивши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до переконання, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як вбачається з заяви про відвід, в обґрунтування вказаної заяви заявники посилаються на наявність заінтересованості слідчого судді ОСОБА_5 у результатах розгляду справи та наявністю обставин, які свідчать про відсутність неупередженості в діях вказаного слідчого судді.

Між тим дослідивши подану заяву про відвід, слідчий суддя приходить до переконання, що вказана заява не містить відомостей, які б свідчили про існування обставин, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, й які могли б свідчити про наявність підстав для відводу слідчого судді.

Та обставина, що слідчий суддя ОСОБА_5 виконує свої функції з правосуддя під час розгляду різного роду клопотань, зокрема й в рамках справи №647/21616/19, не може свідчити про наявність особистої заінтересованості слідчого судді ОСОБА_5 у результатах розгляду справи, за відсутності будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження таких обставин.

Аналогічним чином, за відсутності будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження наявності обставин, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до переконання про не доведеність заявниками наявності обставин, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Відомості в частині звернення стосовно дій слідчого судді ОСОБА_5 до прокурора Одеської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення не можуть свідчити про наявність такої упередженості в діях такого судді в рамках справи №647/21616/19, оскільки сам по собі факт такого звернення будь-яких правових наслідків для вказаного судді не має.
Згідно п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях слідчого судді ОСОБА_5 обставин, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що заява про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від подальшої участі у розгляді справи №647/21616/19, провадження №1-кс/947/11812/19 по суті відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1