Справа №635/6042/19
Провадження №1-кс/635/2828/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000359 від 19 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000359 від 19 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 9 липня 2019 року до СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП у Харківській області надійшов рапорт оперуповноваженого Пахомова про те, що громадянин на призвісько «Лисий» на території Харківського району вирощує коноплю.
Вказані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 19.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України.
17 серпня 2019 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:
- 2 кущі рослини зеленого кольору, зовні схожих на коноплю;
- 6 коробочків з-під сірників із зернами рослинного походження;
- 7 паперових пакунків з речовиною зеленого кольору рослинного походження;
- "наперсток" для куріння з нашаруванням коричневого кольору;
- два фрагменти полімерних пляшок з нашаруванням коричневого кольору.
Слідчий вважає, що тимчасово вилучене майно є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому просила накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий не прибула, надала до канцелярії суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.
Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, у відповідності до ч.2 ст.173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» вільний обіг наркотичних речовин є забороненим.
Таким чином, 2 кущі рослини зеленого кольору, зовні схожих на коноплю, 6 коробочків з-під сірників із зернами рослинного походження, 7 паперових пакунків з речовиною зеленого кольору рослинного походження, а також наперсток" для куріння з нашаруванням коричневого кольору, два фрагменти полімерних пляшок з нашаруванням коричневого кольору, які є засоби для вживання наркотичних речовин, на які слідчий просить накласти арешт, не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, тому на них не виникає право власності. Наркотичні речовини та засоби для їх вживання не можуть бути повернуті особам у яких вони вилучені, тому підстав для їх арешту немає.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що немає законних підстав для накладення арешту на майно, оскільки обіг наркотичних речовин є забороненим на території України, тому відсутня необхідність у накладенні арешту на такі речові докази.
Крім того, з клопотання вбачається, що сторона обвинувачення в подальшому має намір проводити експертизи з приводу речових доказів, вказаних в клопотанні. Проведення експертизи речових доказів передбачає можливість часткового знищення речовини для її дослідження. Проте, у клопотанні ставиться питання про арешт майна, який передбачає лише позбавлення особи право володіти, користуватись та розпоряджатись майном на певний строк. При цьому, КПК України не надає право стороні обвинувачення права на знищення майна, яке перебуває під арештом. У зв`язку з чим, у клопотанні не обґрунтовано, яким чином сторона обвинувачення має намір провести експертне дослідження речового доказу в разі необхідності часткового знищення об`єктів дослідження.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000359 від 19 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час її проголошення - у той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1