ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/978/19 Справа № 215/3717/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
- 26.03.2018 року Дзержинським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Нікопольського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2016 та остаточно до відбуття покарання визначено 1 рік 2 дні позбавлення волі.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , було задоволено частково та застосовано щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20:00 год. до 07:00 год., в межах двох місяців, тобто по 27.08.2019 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів, слідчий суддя не погодився із наявністю такого вагомого ризику як те, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового слідства або суду, що підтверджується його явкою з березня 2019 року до органів поліції для надання пояснень в ікримінованому йому злочині та вчинення іншого кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти даному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, постійно проживає зі своєю сім`єю, сусідами характеризується негативно, слідчий суддя вважав, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, із визначенням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.07.2019 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням судом І інстанції вимог кримінального процесуального закону та винести свою ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до встановлених під час досудового розслідування даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 не має засобів для існування, оскільки ніде офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, через що вбачається, що стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 зареєстрований за адресою у АДРЕСА_1 , а у м. Кривому Розі винаймає квартиру. Вказана обставина свідчить про можливість підозрюваного покинути межі м. Кривого Рогу та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Підозрюваний ОСОБА_6 має чотири непогашені судимості, що свідчить про його небажання вести законослухняний спосіб життя та стійку злочинну соціалізацію.
Вважає, що стороною обвинувачення доведено у повному обсязі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, доведено у повному обсязі наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Звертає увагу, що підозрюваний в залі судового засідання посилався на те, що у нього на утриманні є неповнолітня дитина, проте він не є батьком дитини. Проживає у найманому житлі із дружиною та її дитиною за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, документи на підтвердження вказаних обставин суду не надав.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав за викладених у ній підстав, підозрюваного, який проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Відповідно до правової позиції , викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Марченко проти України при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 ці вимоги закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до шести років, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України, особу підозрюваного та стан його здоров`я. Отже, всі обставини, враховані судом першої інстанції та дослідженні в апеляційному порядку, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3