Справа № 206/2007/19
Провадження № 1-кс/206/1173/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву засудженого ОСОБА_3 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від розгляду справи № 206/2007/19,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 року в провадження судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від розгляду справи № 206/2007/19.

Вказана заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_5 розглядала у 2018 році справу за поданням ДУ "ІВЦ (№133) про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та відмовила у задовленні, і як він вважає необгрунтовано. На даний час на розгляд до судді ОСОБА_5 знову надійшла вже нова справа про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і він вважає, що суддя знову намагається відмовити йому в УДЗ під якимось приводом, при цьому приховує кримінальне правопорушення прокурора ОСОБА_6 . Крім того вважає, що розподіл нової справи було проведено в порушення вимог ст. 35 КПК України, оскільки було порушено принцип вірогідності призначення судді.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану заяву про відвід із наведених у ній підстав, просив її задовольнити.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений відвід не мотивованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч 1.ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ст. 76 КПК України 1. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
2. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
3. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
4. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Заявник в своїй заяві послався на те, що він вважає, що оскільки суддею ОСОБА_5 , раніше вже розглядались справи за хоча і не за його клопотанням, проте про умовно-дострокове звільнення за якою було відмовлено, тому з боку судді ОСОБА_5 є прояви неупередженості.
Вважаю, що дані обставини, а саме факт розгляду інших клопотань стосовно засудженого ОСОБА_3 суддею ОСОБА_5 , сам по собі, не може свідчити про упередженість судді при розгляді нової справи вже за зверненням адвоката-захисника діючого в інтересах засудженого про умовно-дострокове звільнення. А посилання про необгрунтованість ухвали судді ОСОБА_5 винесеної у 2018 році не є слушними та не можуть свідчити про упередженість судді в новій справі, більш того дана ухвала суду була залишена без змін у апеляційній інстанції.
Що стосується доводів заявника про порушення при визначенні судді, суд зазначає наступне, що відповідно до п. 2.3.27 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» у разі коли в суді з об`єктивних підстав правосуддя здійснює один суддя, здійснення автоматизованого розподілу судових справ не буде порушенням вимог цього Положення.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу відводу, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
ОСОБА_3 не наводить жодної належної обставини, яка б могла свідчити про упередженість судді ОСОБА_5 при розгляді заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на те, що судом не встановлено наявність обставин, які є підставою для відводу судді ОСОБА_5 від участі у справі № 206/2007/19, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від розгляду справи № 206/2007/19 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1