В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кодимського району, Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого кредитним енергетиком в компанії «Верона», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 14 червня 2019 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 , рухався в правій смузі руху по проїзній частині проспекту Ю. Гагаріна зі сторони вул. Г. Хоткевича в бік площі «Дарницької» в м. Києві з приблизною швидкістю 80-90 км/год. Проїзна частина проспекту Ю.Гагаріна має чотири смугу руху в бік площі «Дарницької» та чотири смугу руху в бік вул. Г. Хоткевича в м. Києві, присутня горизонтальна дорожня розмітка 1.5 ПДР України. Під час руху, водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог п. п.: 12.9, б), 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 12.9. (б) ПДР України Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 Правил дорожнього руху; п.13.1. ПДР України Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Порушення вище вказаних вимог правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 , виразилось в тому, що він, керуючи автомобілем «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до будинку № 15 по проспекту Ю. Гагаріна в м. Києві, перевищив максимально дозволену швидкість руху, після чого на відстані приблизно 60-100 метрів виявив, що попереду його руху, в крайній правій смузі руху, рухається автомобіль «Mercedes-Benz ATEGO 1017» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався приблизно зі швидкістю 5 км/год., в результаті чого водій ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу та не дотримався безпечної дистанції і безпечного інтервалу стосовно транспортного засобу «Mercedes-Benz ATEGO 1017», таким чином допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля в задню частину автомобіля «Mercedes-Benz ATEGO 1017», від чого останнього відкинуло в другу смугу руху, де він і зупинився.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № №12-1/1314 від 25.06.2019 року: 1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.9.(б); 13.1 ПДР України. 2. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, оцінка дій водія автомобіля «Mercedes-Benz ATEGO 1017» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не потребує спеціальних знань в галузі судової автотехніки по причинам викладеним в дослідницькій частині даного висновку. 3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 12.9.(б); 13.1 ПДР України. 4. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, оцінка дій водія автомобіля «Mercedes-Benz ATEGO 1017» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не потребує спеціальних знань в галузі судової автотехніки по причинам викладеним в дослідницькій частині даного висновку. 5. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz ATEGO 1017» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, шляхом виконання вимог пункту 13.1 ПДР України. 6. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вимогам пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №042-1153-2019 від 21.06.2019 року, в результаті даної ДТП пасажирка автомобіля «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита травма правого передпліччя: перелом променевої кістки в типовому місці без зміщення уламків. Відповідно до п. п. 4.6 та 2.2.1/в «Правил», зазначене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

05 липня 2019 року в кримінальному провадженні № 0005023 від 15 червня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до умов зазначеної вище угоди від 05 липня 2019 року, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0005023 за спільною ініціативою та обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, а саме, що в результаті скоєння кримінального правопорушення, сторони підтверджують, що підозрювана особа спричинила матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 16 (шістнадцяти тисяч) гривень 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 (п`ять) тисяч гривень 00 копійок. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував завдані збитки потерпілій, надав матеріальну допомогу на проведення медичного огляду та лікування, сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілій ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_8 наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття ОСОБА_6 у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 05 липня 2019 року в кримінальному провадженні № 0005023 від 15 червня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 3 (три тисячі) 400 (чотириста) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази, а саме: автомобіль марки «Rover 75» н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Mercedes-Benz ATEGO 1017» д.н.з. НОМЕР_2 , які передані під зберігальну розписку слід залишити у володінні та розпорядженні власників.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення авто-технічної експертизи № 12-1/1314 від 25.06.2019 року в розмірі 1256 гривень 08 копійок, за проведення судово-медичної експертизи № 042-1153-2019 від 21.06.2019 року в розмірі 555 гривень 80 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 , потерпілій та прокурору.

Суддя