Справа № 640/1953/17
н/п 1-кп/640/95/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000074, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2014 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого підприємцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України

встановив:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України.
15.11.2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про вжиття заходів кримінального провадження по даній справі відповідно до вимог ст. ст. 170-172 КПК України шляхом накладення арешту на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3 кв.м. та гараж літ. «Г», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (без номерний), які на праві власності належать ОСОБА_5 , шляхом заборони їх відчуження та передачі у будь-який спосіб.
Просить заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3 кв.м. та гараж літ. «Г» за адресою: АДРЕСА_2 , гараж б/н (без номерний), які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 та заборонити АТ «Банк Золоті Ворота» (код ЄРДПОУ 20015529), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та організатору проведення аукціону (торгів) здійснювати продаж права вимоги (призначений на 15.01.2018 року та у подальшому у будь-якій спосіб) та здійснювати уступку права вимоги за кредитним договором №389 від 17.07.2008 року та кредитним договором №18 від 10.02.2014 року, укладеними між ОСОБА_5 та АТ «Банк Золоті Ворота», в яких за договором іпотеки №08-196, предметом виступають житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3 кв.м. та гараж літ. «Г» за адресою: АДРЕСА_2 , гараж б/н (без номерний).
В обґрунтування даного клопотання вказує, що стороні обвинувачення стало відомо про те, що станом на теперішній час існує загроза продажу майна обвинуваченого, яке у випадку винесення обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 буде підлягати конфіскації. Для забезпечення кримінального провадження просить накласти арешт на це майно обвинуваченого та вжити заходів щодо неможливості його відчуження протягом судового розгляду по даній кримінальній справі.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Учасники судового розгляду в судове засідання, призначене судом відповідно до вимог ст. 172 КПК України не з*явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. На підставі зазначеного та враховуючи, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд розглядає клопотання прокурора у відсутності сторін.
На адресу суду надійшли заяви прокурора та обвинуваченого про можливість розгляду клопотання за їх відсутності. Також, прокурор в заяві наполягав на задоволенні клопотання, а обвинувачений не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час розгляду даного питання судом встановлено, що ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України, з зазначенням в обвинувальному акті про особливо великий розмір шкоди -5390400 грн.

Санкцією ч.4 ст. 190 КК України передбачено застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Звертаючись до суду з клопотанням прокурор обґрунтовує його тим, що станом на теперішній час існує загроза відчуження майна обвинуваченого, оскільки найближчим чином може бути здійснено продаж права вимоги за кредитним договором від 17.07.2008 року, який забезпечений квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3 кв.м. та гаражом літ. «Г», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (без номерний), які належать ОСОБА_5 .
Згідно наданих до суду документів, 17 липня 2008 року між АТ «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_5 укладено Договір №389 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) із забезпеченням (квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3 кв.м. та гаражом літ. «Г», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (без номерний), де Банк зобов`язується надати Позичальникові кредит у рамках мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 9700000 грн.

За даними від АТ «Банк Золоті ворота» право вимоги за кредитним договором з забезпеченням виставлено для продажу на відкритих торгах (аукціоні). За доводами, які викладені у клопотання, АТ «Банк Золоті ворота» перебуває у процедурі ліквідації, строк якої спливає у грудні 2019 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна від 15.11.2019, наданого прокурором, житлова квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3кв.м. та гараж літ. «Г», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (без номерний), на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , 1967 р.н.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Оскільки стороною кримінального провадження - прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченого та враховуючи, що надані обґрунтовані підтвердження необхідності накладення арешту станом на теперішній час і відсутні заперечення з даного питання ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 у спосіб, що відповілдає вимогам чинного законодавства, яке є співрозмірним обмеженням права власності, та яке відповідає завданням кримінального судочинства.
Судом також враховано, що не застосування заборони на відчуження та передачі майна у будь-який спосіб вищевказаними приміщеннями та арешт майна, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого їх продажу, відчуження або передачі у будь-який спосіб.
На підставі вищевикладеного суд задовольняє клопотання прокурора про забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170-173,175,309, 372,392,532 КПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3 кв.м. та гараж літ. «Г» за адресою: АДРЕСА_2 (без номерний), які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , шляхом заборони їх відчуження та передачі у будь-який спосіб.
Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3 кв.м. та гараж літ. «Г» за адресою: АДРЕСА_2 , гараж б/н (без номерний), які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .
Заборонити АТ «Банк Золоті Ворота» (код ЄРДПОУ 20015529), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та організатору проведення аукціону (торгів) здійснювати будь-які дії з приводу нерухомого майна обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 202,3кв.м. та гаражу літ. «Г», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (без номерний), які є забезпеченням за кредитним договором №389 від 17.07.2008 року, кредитним договором №18 від 10.02.2014 року, договором іпотеки №08-196.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Суддя - ОСОБА_2

Суддя - ОСОБА_3