Ухвала
Іменем України
18 листопада 2019 р.

м. Київ
справа №159/3081/17
провадження № 51-5461 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області на вирок Волинського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2018 року засуджено:
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою, в період з 22 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу, із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою, в період з 11 серпня 2017 року до вступу вироку в законну силу, із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Вирішено питання щодо цивільних позовів та речового доказу у провадженні.

Апеляційним судом Волинської області вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 скасовано в частині визнання його несудимим в силу ст. 89 КК України та таким, відносно якого відсутня обставина, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Включено у вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2018 року посилання про судимість ОСОБА_4 судимий вироком Апеляційного суду Житомирської області від 16 жовтня 2007 року за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна належного на праві власності, звільненого 12 вересня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 4 місяці 24 дні.

Визнано обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочинів.

Виключено з вироку суду обставину, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКУкраїни суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі прокурора не міститься доводів допущення судом апеляційної інстанції таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку апеляційного суду на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 370, 374, 404, 412, 415, 420 цього Кодексу та враховуючи позицію об`єднаної палати ( рішення від 04 листопада 2019 року справа №128/2455/15-к).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3