Провадження №/п 1-в/317/225/2019
Справа № 317/2349/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК №99 ОСОБА_4 ,

адвоката засудженого ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, до засудження - не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Засуджений: 15.02.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за статтями 257; ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст.15, п.12 ч. 2 ст.115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст.185; ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 27, п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст.27, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст.115; ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією належному йому. На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 26.03.2013 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по 15.02.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 30.11.2018 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2018 року змінити та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на ч. 3 ст. 68 Кримінального кодексу України. На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 26.03.2013 року по 30.11.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін, -

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 засуджено вироком Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за статтями 257; ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст.15, п.12 ч. 2 ст.115; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст.185; ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 27, п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст.27, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст.115; ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією належному йому майна.

На підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 30.11.2018 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2018 року змінено та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на ч. 3 ст. 68 Кримінального кодексу України. На підставі ч. 5 ст. 75 КК України зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 26.03.2013 року по 30.11.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На день звернення із даним клопотанням з урахуванням вказаної вище ухвали Апеляційного суду Запорізької області, засуджений ОСОБА_6 фактично відбув покарання більш 3/4 строку покарання.

ОСОБА_6 відбуває покарання з 26.03.2013 року, в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.03.2013 року, і на цей час відбув понад 3/4 строку.

Згідно довідки-характеристики адміністрації колонії від 12.03.2019 року, під час утримання у Вільнянській установі виконання покарання, характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав.

З 16.07.2013 року тримався у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав.

З 25.02.2019 року відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія №99», характеризується посередньо. Порушень режиму відбування покарання не допускає.

У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. З персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, передбачені законом вимоги персоналу виконує. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх за призначенням.

Долучається до робіт із благоустрою установи. Під час відбуття покарання на профілактичному обліку не перебуває. Має міцні соціальні зв`язки із рідними, враховуючи листування та отримання посилок та передач.

ОСОБА_6 було оголошено «Подяку», за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України, що підтверджується Постановою про заохочення засудженого від 10 травня 2019 року. Стягнень - не має. ОСОБА_6 за вироком суду має солідарний позов, але виконавчих листів на стягнення боргу в бухгалтерії установи не має. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно.

Адміністрація колонії і спостережна комісія зауважень до ОСОБА_6 не мають.

ОСОБА_6 знаходиться у шлюбних відносинах із громадянкою ОСОБА_7 , яка на теперішній час знаходиться у стані вагітності, про що свідчить довідка №646 від 09.07.2019 р.

В наявності є підтвердження (гарантійний лист) про те, що після звільнення ОСОБА_6 буде працевлаштований у ТОВ «ТРИВАТ» (Код ) за спеціальністю «Фахівець з організації майнової та особистої безпеки» (КОД КП 3450).

ОСОБА_6 зарекомендував себе, як неконфліктна, соціально активна особа. За час його знаходження у місцях позбавлення волі, він точно та неухильно дотримувався вимог режиму відбування покарання та жодного разу до нього не застосовувалось заходів стягнення, що свідчить про його сумлінне ставлення до покладених на нього законом обов`язків та високий рівень правової свідомості. Має міцні соціальні зв`язки, яку місці позбавлення волі (взаємовідносини із іншими засудженими та працівниками органу виконання покарань) так і за його межами (одружений, має дітей, наявність можливості працевлаштування), зазначений факт свідчить про те, що у ОСОБА_6 немає проблем із ресоціалізацією, як пенітенціарною так і постпенітенціарною.

На переконання адвоката, вищенаведені обставини дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою, довів свою можливість до самокерованої правослухняної поведінки а тому вважаємо за можливе звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання адвоката та просив суд його задовольнити. Зазначив, що з квітня місяця він працював різноробочим на дільниці котельні ДП «Державне підприємство кримінально - виконавчої служби України № 99». Крім того, на даний час його дружина вагітна та потребує допомоги.

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ «БВК (№99)» ОСОБА_4 підтримав клопотання адвоката та просив суд його задовольнити. Зазначив, що на його думку засуджений довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 після вивчення матеріалів та особи засудженого не заперечував проти задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , оскільки він, на його думку, довів своє виправлення.

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора, представника ДУ «БВК (№99)», адвоката та самого засудженого ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що клопотання адвоката та засудженого про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головними та вирішальними є факт відбування певної частини покарання, та виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом були витребувані характеризуючи матеріали на засудженого та особова справа.

Згідно наданих ДУ «БВК (№99)» до суду матеріалів, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.03.2013 року.

Під час тримання у Вільнянській установі виконання покарання №11, характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.

З 16.07.2013 року тримався у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.

З 25.02.2019 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», характеризується позитивно. Порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. На промисловій зоні установи не працевлаштований, але виконує разові завдання по благоустрою установи та відділення СПС. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Вказані завдання виконує вчасно. Приймає участь у проведенні ремонтних робіт в приміщеннях установи та відділення СПС, де за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки два рази заохочувався правами начальника колонії.

За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться позитивно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відвідує храм при установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмах диференційованого - виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». На заходи індивідуально - виховного характеру реагує позитивно.

У скоєному злочині провину визнає, розкаюється про що зазначив також в судовому засіданні.

За вироком суду має солідарний позов у сумі 615253,69 грн. але виконавчих листів на стягнення боргу в бухгалтерії установи не має. А тому це не може бути причиною у відмові в застосуванні ст. 81 КК України.

14.03.2019 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не стає на шлях виправлення.

14.03.2019 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтею 82 Кримінального кодексу України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

14.03.2019 року комісією адміністрації установи, як такому, що не довів свого виправлення, відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої статтею 81 Кримінального кодексу України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

При цьому, на запитання суду, представник адміністрації колонії повідомив, що причиною відмови був лише короткий проміжок часу, який на момент розгляду питання комісією засуджений перебував в установі.

Засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. Підстав для постановки на профілактичний облік не було.

Адміністрація установи вважає що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення тому до нього можливо застосувати заохочувальну норму передбачену статтею 81 Кримінального кодексу України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення від 15.07.2019 р. ОСОБА_6 був двічі заохочений правами начальника установи 10.05.2019 р. та 12.07.2019 р. Стягеннь немає.

Суд зазначає, що одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до Довідки № 10/07/-1 від 10.07.2019 р., ТОВ «Триват» гарантує надання ОСОБА_6 працевлаштування за спеціальністю «Фахівець з організації майнової та особистої безпеки».

Крім того, відповідно до Довідки № 646 ОСОБА_7 , 1974 р.н. перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом вагітність 12-13 тижнів.

Суд зауважує, що відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого що надана Медичною частиною №99 ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_6 знаходиться під наглядом з 25.02.2019 р. з діагнозом Аденолімфома лівої привушної слинної залози та має рекомендації щодо раціонального працевлаштування, а також уникнення важкої фізичної праці, роботи з токсичними речовинами та переохолодження.

Крім того, надано рекомендації щодо етапування до лікарського закладу для оперативного лікування.

Загалом із наданих суду матеріалів на засудженого ОСОБА_6 , суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 є таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про виправлення та перевиховання засудженого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ч.2, ч.3 ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_6 на строк 3 роки.

Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1