У Х В А Л А
іменем України

09 жовтня 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , особи, у володінні якої перебувало тимчасово вилучене майно, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

09.10.2019 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000872 від 02.10.2019 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на дві металеві банки з вмістом речовини у вигляді гранул темного кольору, які виявлені в приміщенні гаражу за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що кримінальне провадження розпочато на підставі заяви про незаконне зберігання наркотичних засобів ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

08.10.2019 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 та прилеглої території до квартири в двох господарських приміщеннях було виявлено та вилучено, серед іншого, дві металеві банки з вмістом речовини у вигляді гранул темного кольору.
Слідчий вважав, що вилучена речовина не зазначена в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, тому є тимчасово вилученою річчю, яка може бути використана як доказ у кримінальному провадженні. У зв`язку з цим необхідно вжити заходів до збереження тимчасово вилученої речовини шляхом накладення на неї арешту.

Слідчий ОСОБА_3 під час судового розгляду підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Пояснив, що має підозри, що вказана речовина може бути порохом, однак його припущення має бути перевірено відповідними фахівцями.

Особа, у володінні якої перебувало майно, яке тимчасово вилучене, ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував. Водночас пояснив, що дві металеві банки з речовиною у вигляді гранул дійсно вилучені під час обшуку в його гаражі. Однак він ці речі не зберігав, не може пояснити, яка речовина знаходиться в банках, припускає, що ці речі залишилися в гаражі після смерті його батька.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000872 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до реєстру 02.10.2019.

З протоколу обшуку від 08.10.2019 вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_6 в приміщенні гаражу було виявлено та вилучено, серед іншого, дві металеві банки з вмістом речовини у вигляді гранул темного кольорущодо яких вимагається арешт в клопотанні.

В подальшому, постановою слідчого від 08.10.2019 вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, та визначено Зміївський ВП ГУНП в Харківській області місцем зберігання.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 7 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені речі відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_3 у клопотанні та під час судового розгляду обґрунтовано зазначив, що дві металеві банки з вмістом речовини у вигляді гранул темного кольору щодо яких вимагається накладення арешту, є речами, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Також, на цей час відсутні достатні відомості для віднесення цих речей до предметів, які вилучені законом з обігу, тому вони вважаються тимчасово вилученим майном, яке має доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмети щодо яких вимагається арешт, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 236 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування, на дві металеві банки з вмістом речовини у вигляді гранул темного кольору, які виявлені та вилучені 08.10.2019 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 .

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1