Справа № 157/754/19
Провадження №1-кс/157/512/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

02 жовтня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря: ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000232 від 08 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із заступником керівника Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, строком на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу; в умисному пошкодженні чужого майна шляхом вибуху; у вчиненні розбою нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, застосування такого насильства, поєднаному з проникненням у житло; в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно.

20 травня 2019 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КК України, 21 травня 2019 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 2 ст. 289 КК України, 05 липня 2019 року повідомлено про нову підозру, в яку, окрім зазначених статей, включено ч. 1 ст. 263 КК України, а 01 жовтня 2019 року повідомлено про нову підозру, в яку, крім вказаних статей, включено ч. 2 ст. 194 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах, визнав частково. Не погодившись з їх правовою кваліфікацією, дав детальні показання про обставини вчинення ним злочинів та його мотиви.

На підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів слідчий зазначає інші, крім показань самого підозрюваного, зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протоколи огляду місця події від 08 та 20 травня 2019 року, показання потерпілого ОСОБА_8 , протокол обшуку за місцем проживання підозрюваного від 20 травня 2019 року, показання свідка ОСОБА_9 , протокол слідчого експерименту з підозрюваним від 20 травня 2019 року, висновками судових вибухотехнічних експертиз та іншими доказами. Слідчий наполягає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох тяжких та одного особливо тяжкого злочину, за які передбачено максимальну міру покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Також у клопотанні вказано, що в зв`язку із закінченням строків досудового розслідування та складністю даного кримінального провадження досудове розслідування у ньому постановою керівника місцевої прокуратури від 11 липня 2019 року продовжено до трьох місяців, до 21 серпня 2019 року, а ухвалою слідчого судді від 20 серпня 2019 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 28 серпня 2019 року, ухвалою слідчого судді від 27 серпня 2019 року до 1 вересня 2019 року включно, ухвалою від 30 серпня 2019 року до 03 вересня 2019 року включно, ухвалою від 03 вересня 2019 року до 02 жовтня 2019 року включно.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається, не має постійного джерела доходу, при цьому, як встановлено, має чималі грошові зобов`язання, які на даний час не погашені, що й спонукало його до вчинення корисливого злочину, залишаючись на волі, може здійснити спробу втечі з метою уникнення від передбаченої законом кримінальної відповідальності, дає органу досудового розслідування обґрунтовані підстави вважати, що існують реальні ризики порушення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставини та факт скоєння злочинів за допомогою заздалегідь приготовлених знарядь для його вчинення, зокрема: електрошокового пристрою, пістолета, засобів маскування свідчить про наявність у підозрюваного певних навиків кримінальної діяльності та про те, що останній, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити новий умисний злочин, за допомогою зброї вплинути на потерпілого, який по даний час побоюється за своє та членів своєї сім`ї життя і здоров`я.

Вважає, що всі вищевказані факти свідчать про наявність, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які в даний час не зменшились, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжних захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Слідчий ОСОБА_10 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 , підтримавши клопотання слідчого, уточнив, що дане клопотання подавалося слідчому судді як клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обраного в рамках кримінального провадження № 0000258, яке постановою прокурора від 01 жовтня 2019 року об`єднане з кримінальним провадженням № 0000232, в якому в свою чергу запобіжний захід щодо підозрюваного не обирався. Тому просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжних захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Щодо мотивів даного клопотання прокурор зазначив, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені слідчим у клопотанні. Зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, обставини їх вчинення, можливості та технічні навики підозрюваного, є достатньо підстав вважати, що обрання щодо ОСОБА_5 іншого, окрім тримання під вартою, запобіжного заходу дасть останньому можливість приховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків, а також продовжити злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що визнає свою винуватість у вчиненні протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_8 та готовий нести за це передбачену законом відповідальність. Проте вказав, що його перебування в установі попереднього ув`язнення негативно впливає на стан його здоров`я, який і так є незадовільним, хоча медичний працівник частково надавав йому допомогу. Запевнив, що наміру уникати справедливого правосуддя не має, лише хоче повернутися в родину.

Захисник ОСОБА_6 вважає клопотання слідчого необґрунтованим з огляду на те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, не підтверджується жодними допустимими доказами. Вважає, що сторона обвинувачення належним чином не довела, що застосування менш суворих запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. На даний час у підозрюваний фактично позбавлений можливості вплинути на потерпілого або свідків та перешкодити проведенню досудового розслідування в кримінальному провадженні іншим чином, оскільки дана стадія кримінального процесу вже закінчена. Крім того, утримання ОСОБА_5 в ізоляції згубно впливає на стан його здоров`я, можливості лікуватися в умовах установи попереднього ув`язнення підозрюваний не має.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання, дослідивши наданні матеріали досудового розслідування, приходжу до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання встановлено, що 08 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. В подальшому 20, 21 та 22 травня 2019 року до ЄРДР за заявою потерпілого ОСОБА_8 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 щодо нього та його майна злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. Крім того, 30 вересня 2019 року органом досудового розслідування до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Також встановлено, що постановою прокурора ОСОБА_4 від 01.10.2019 року кримінальні провадження за вказаними вище епізодами були об`єднані в одне провадження. За результатами проведеного досудового розслідування 01 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Щодо обґрунтованості оголошеної ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів слід зазначити, що наведені в ній обставини встановлені з показань потерпілого ОСОБА_8 , який чітко вказує на підозрюваного як на особу, яка проникла до його помешкання, протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 , який добровільно вказав на місце в лісовому масиві, де переховував зброю та вибухові пристрої, та відтворив інші обставини вчинених правопорушень, а також з висновку судової вибухотехнічної експертизи, яким поєднано окремі епізоди кримінального правопорушення.

Таким чином аналіз доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, три з яких відносяться до умисних тяжких злочинів, а один є особливо тяжким злочином, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні заздалегідь спланованих злочинів із застосуванням наперед приготовлених знарядь, зокрема: вибухового та електрошокового пристроїв, пістолета з глушником, набоїв до нього і засобів маскування.

Вивчивши обставини скоєних злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вбачає достатньо підстав для переконання в існуванні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що в свою чергу є підставою застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_5 , незважаючи на наявність у нього постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики за місцем проживання та роботи, підозрюється у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжкого злочину, спланованих та реалізованих щодо одного й того ж потерпілого, який проживає в межах одного з підозрюваних адміністративного району. Тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких вони були скоєні, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу надасть йому можливість вливати на потерпілого, свідків та продовжити свою злочинну діяльність.

Стороною захисту не було доведено шляхом надання відповідних доказів тієї обставини, що перебування підозрюваного під вартою створює для нього умови, які настільки шкідливо впливають на стан його здоров`я, що це може бути вирішальною обставиною при обранні виду запобіжного заходу та переважає ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо строку тримання під вартою, слідчий суддя керується нормами статті 197 КПК України та зважає на стадію кримінального провадження, а саме відкриття матеріалів іншій стороні, яка в часі процесуальним законом не обмежена, та вважає за доцільне застосувати до підозрюваного обраний запобіжних захід на максимальний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із тим, частина 4 статті 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, враховуючи категорію скоєних злочинів, обставини їх вчинення, слідчий суддя вважає безпідставним визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Керуючись статтями 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, в кримінальному проваджені № 0000232 від 08 травня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 30 листопада 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1