Справа № 199/9000/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000239, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.10.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що невстановлені особи, шляхом обману заволоділи належним йому майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , чим спричинили останньому матеріальні збитки.

У ході досудового розслідування, заявник ОСОБА_4 пояснив, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності та за вказаною адресою він постійно проживає з 2000 року, однак 02.10.2019 останньому стало відомо, що 20.08.2019 державним реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_5 внесено в державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності запис про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 виданий 14.11.2018, видавник Дніпровська міська рада.

У ході розслідування згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 20 серпня 2019 року державним реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_5 вніс в державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності запис № 32918035, про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 виданий 14.11.2018, видавник Дніпровська міська рада.

Разом з цим, до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 надійшла відповідь з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про те, що за архівними даними приватизаційних справ департаменту житлового господарства ДМР, розпорядження органу приватизації від 14.11.2018 № 4/98-18 на квартиру АДРЕСА_1 не видавалося.

Враховуючи викладене, за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що за вказаних обставин та у вказаний спосіб невстановлені особи шахрайським способом підробили документи та заволоділи нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 .

Предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, - квартира АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовим доказом, оскільки остання містить відомості про вчинення кримінального правопорушення і може бути використана як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, у даному кримінальному провадженні виникла нагальна потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.
Вислухавши пояснення прокурора, вивчивши подане клопотання та додатки до нього, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на рухоме майно, суд вважає необхідним задовольнити подане клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000239 від 22.10.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, 26.09.2019 за адресою АДРЕСА_2 , невідомі особи проникли до квартири ОСОБА_4 та змінили на вхідних дверях замки. На даний час ОСОБА_4 не має доступу до своєї квартири.

У ході досудового розслідування, заявник ОСОБА_4 пояснив, що квартира АДРЕСА_1 належить йому в порядку спадкування після смерті батька та за вказаною адресою він постійно проживає з 2000 року, однак 02.10.2019 останньому стало відомо, що 20.08.2019 державним реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_5 внесено в державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 виданий 14.11.2018, видавник Дніпровська міська рада.

У ході розслідування згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 20 серпня 2019 року державним реєстратором КП «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_5 внесено в державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності запис № 32918035, про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 виданий 14.11.2018, видавник Дніпровська міська рада.

Разом з цим, до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 надійшла відповідь з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про те, що за архівними даними приватизаційних справ департаменту житлового господарства ДМР, розпорядження органу приватизації від 14.11.2018 № 4/98-18 на квартиру АДРЕСА_1 не видавалося.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 04.11.2019 визнано речовим доказом нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вирішуючи клопотання суд враховує, що предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів. Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є володільцем зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу з огляду на надані до клопотання документи. Зокрема, арешт вищевказаного майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його знищення чи приховування.

На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000239, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.10.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) включаючи заборону використовувати, відчужувати,розпоряджатися вказаним майном будь-яким особам будь-яким способом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, власнику майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: