Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1165/19
Номер провадження 1-в/948/134/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Машівської ВК-9 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області стосовно засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого,
про умовно-дострокове звільнення
в с т а н о в и в :
у листопаді 2019 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.11.2010р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2011р., ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.п. 6, 12, ст. ст. 69 ч.2, 70 КК України на 15 років позбавлення волі та зараховано у строк покарання, строк перебування під вартою з 01 по 04.02.2010р. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.02.2016 року зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 01.02.2010р. по 26.07.2011р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Станом на 07 листопада 2019 року відбув строку покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши думку прокурора, який заперечив проти умовно-дострокового звільнення засудженого та вважає його передчасним, оскільки засуджений вчинив ряд порушень, перебував на обліку як злісний порушник, добровільно шкоду не відшкодував, представника ВК-9, який подання підтримав та засудженого, який з поданням погодився, дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 04 лютого 2010 року, кінцевий строк 07 серпня 2023 року.
За правилами п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Так, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав 13 заохочень сім з яких за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також мав 5 стягнень, три з яких накладені начальником СІЗО за встановлення міжкамерного зв`язку та порушення режиму утримання, решта за порушення розпорядку дня та зберігання заборонених предметів, останнє 09.12.2013р., погашено 09.06.2014р. Крім цього, характеризується як особа, що довела своє виправлення, оскільки працевлаштований робітником молочнотоварної ферми, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, злодійських традицій не підтримує, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, вину у скоєному злочині визнає, вирок суду вважає справедливим, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення (а.с. 3-6).
Разом з тим, згідно матеріалів справи засуджений вчинив ще одне порушення за яке не був притягнутий до відповідальності, а саме: 03.07.2012р. самовільно залишив призначену для перебування ізольовану територію (а.о.с. 57).
Водночас, засуджений був визнаний злісним порушником встановленого порядку відбування покарання на підставі протоколу від 17.02.2014р. (а.о.с. 85), а знятий 30.01.2015р. (а.о.с.96).
В судовому засіданні засуджений зазначенив, що не пам`ятає підстав вчинення правопорушень за час перебування в СІЗО, а також 03.07.2012р. вказує, що можливо їх і не вчиняв, оскільки ніякі заперечення на той час працівниками установи не приймалися.
Крім цього, за весь період відбування покарання засуджений станом на першу половину 2017 року добровільно відшкодував 599 грн та примусово 760, 73 грн, залишок становить 104215, 37 грн (а.о.с. 124), і хоча з жовтня 2017 року по вересень 2019 року він постійно працював та отримував заробітну плату, але утримання проводилися лише на комунальні послуги (а.о.с.221-222).
В засіданні засуджений вказав, що добровільно шкоду не відшкодовував, але з`ясовував чи надходили виконавчі листи на що отримував негативну відповідь.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте, такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки з матеріалів справи видно, що з перших днів відбування покарання він допустив шість порушень (за одне з яких до відповідальності не притягувався), що стало наслідком визнання його злісним порушником встановленого порядку відбування покарання. І хоча після знаття з профілактичного обліку 30.01.2015р. він більше порушень не вчиняв і 9 разів був заохочений, але вказані обставини не вказують на його сумлінну поведінку протягом всього строку покарання, а відтак належне виправлення.

Крім цього, за вироком суду з засудженого стягнута шкода в розмірі 105575 грн, але станом на серпень 2017р. було погашено 1359, 63 грн (а.о.с. 124), тобто лише 1, 3 % від суми.

Посилання засудженого на ненадходження виконавчих листів не є поважною причиною для непогашення шкоди, оскільки у виконавчому провадженні стягнення проводиться примусово, але засуджений не позбавлений можливості вчиняти такі дії добровільно.

За таких обставин, оскільки умовою умовно-дострокового звільнення є не тільки сумлінне ставлення до праці, але й сумлінна поведінка, яку засуджений не довів, що в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в його поведінці, а відтак суд доходить висновку, що подання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:
у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1