Справа № 569/8369/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000805 від 09 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чудель, Сарненського району, Рівненської області, громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

В С Т А Н О В И В:
21 листопада 2018 року відповідно достатей 17, 36 Конституції України, статей 2, 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 був призваний на строкову військову службу до лав Збройних Сил України та направлений для проходження курсу фахової підготовки до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Згідно припису командира військової частини НОМЕР_1 за № 10 від 08.01.2019 ОСОБА_4 направлений для проходження подальшої військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).
09 січня 2019 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 за № 7 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кухара 1 їдальні господарчого взводу роти матеріального технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , з присвоєнням військового звання «солдат».
Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу, вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян.
Відтак, з моменту відправлення у військову частину з обласного збірного пункту ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 127, 128, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків вчинив злочин за наступних обставин.
Так, 09 лютого 2019 року, близько 21 год. 07 хв. солдат ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому місці, за межами військової частини НОМЕР_2 , маючи злочинний намір на здійснення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, з метою грубого порушення громадської безпеки, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викличе обстановку загального страху, порушення спокою відвідувачів та персоналу автовокзалу, а також збою нормального режиму роботи установи, умисно з власного мобільного телефону марки «Nokia», IMEI НОМЕР_3 з абонентським номером НОМЕР_4 , здійснив телефонний дзвінок на лінію екстреного виклику «102» ГУНП в Рівненській області (м. Рівне, вул. Хвильового, 2) та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху у приміщенні «Автовокзалу м. Рівне» КТ «Рівне - ПАС», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 40.
В результаті умисного, завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху у приміщенні «Автовокзалу м. Рівне» КТ «Рівне-ПАС», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 40, для відвернення можливої загрози загибелі людей чи інших тяжких наслідків було залучено особовий склад сил і засобів спеціальних служб, а саме: вибухотехнічного відділу ГУНП в Рівненській області, слідчо-оперативної групи Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області та оперативної групи ГУ ДСНС в Рівненській області.
По завершенню евакуації працівників та відвідувачів автовокзалу, проведено обстеження приміщення в результаті якого вибухонебезпечних речовин та пристроїв не виявлено.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.259 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.
31.05.2019 року між процесуальним прокурором у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.259 КК України щодо узгодженого покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.76 КК України, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник в судовому засіданні також просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, які враховуючи положення ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.1 ст.259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між процесуальним прокурором у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України старший лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України і призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.
Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном - 3 ( три ) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - скасувати. Звільнивши останнього з-підварти негайно в залі суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального Кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненького міського суду ОСОБА_1