УХВАЛА
Іменем України

04.10.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник 03.10.2019 року звернулася до суду з указаною скаргою, в якій просить зобов`язати Житомирський ВП ГУНП в Житомирській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скоєне відносно неї.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності із п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Положеннями ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Однак, до скарги не долучено доказів, які підтверджують те, що 01.10.2019 року ОСОБА_2 дійсно зверталася до Житомирського ВП ГУНП Житомирської області із заявою про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення.
Системний аналіз ст. 214 КПК України в сукупності з іншими положеннями кримінального процесуального закону, зокрема тих, які визначають загальні засади кримінального провадження, вказує на те, що підставою внесення відомостей до ЄРДР є наявність у заяві чи повідомленні посилань на обставини, які можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення.

Також у контексті наведенного та з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слідчий суддя бере до уваги дані відображені в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» в яких ВССУ зазначив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомлені про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину, разом з тим скаржником не наведені достовірні дані, які можуть свідчити про вчинення злочину, джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Однак, ОСОБА_2 не надала до суду доказів, які свідчать про те, що на час розгляду скарги така заява була отримана Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області, оскільки відсутнє поштове повідомлення про отримання даної заяви та її копія, а також отримана відповідь. А тому не було встановлено про те, що уповноважені особи відділу допустили бездіяльність щодо свого обов`язку з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки ст. 214 КПК України встановлено обов`язок слідчого, прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а на час розгляду скарги існують обгрунтовані сумніви у тому, що слідчим Житомирського ВП ГУПН в Житомирській області отримано заяву про вчинення злочину та заявником не доведено зворотнє, слідчий суддя вважає скаргу передчасною та такою, що підлягає поверненню.

У випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги.

Отже, враховуючи викладені обставини, розгляд скарги по суті не представляється можливим.

Керуючись ст. ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та зобов`язання вчинити певні дії повернути заявнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1