Справа № 461/7943/19
Провадження № 1-кс/461/9122/19
УХВАЛА

21.10.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004617 від 11 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло відповідне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що11 жовтня 2019 року, о 01 год.14 хв., невідомі особи, перебуваючи по вул. Стара у м. Львові, скориставшись алкогольним сп`янінням потерпілого, шляхом вільного доступу таємно викрали в останнього грошові кошти. В ході проведеного 11 жовтня 2019 року огляду місця події, що проводився в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Philips» IMEI НОМЕР_1 та грошові кошти, а саме 450 російських рублів, 24 565 гривень, та 256 доларів США.

Слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вилучений мобільний телефон та грошові кошти з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливих наявних ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Слідчий у письмовій заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі та без повідомлення власника майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась у зв`язку з відсутністю відповідних клопотань сторін провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004617 11 жовтня 2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

11 жовтня 2019 року під час огляду місця події, що проводився в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Philips» IMEI НОМЕР_1 та грошові кошти, а саме 450 російських рублів, 24 565 гривень, та 256 доларів США.

Судом встановлено, що на підставі постанови слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 11 жовтня 2019 року вилучені під час огляду мобільний телефон та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004617.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою накладення арешту на вилучені предмети є збереження речових доказів.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна. Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, беручи до уваги, що є достатні підстави вважати, що збереження речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 11 жовтня 2019 року під час огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки «Philips» IMEI НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 450 російських рублів, 24 565 гривень, та 256 доларів США.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1