Справа № 202/6571/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

24 вересня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 24 вересня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23 вересня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 23 вересня 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, приблизно о 18 год. 55 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи моторолером Honda Giorno р.н. НОМЕР_1 , рухався у першій смузі для руху, по пр. Богдана Хмельницького м. Дніпро у напрямку вул. О.Гальченко, в районі електроопори № 369 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху моторолера. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забій головного мозку 2-го ступеню, травматичний САК, субдуральна гематома праворуч, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепу.
22.09.2019 року транспортний засіб моторолер Honda Giorno р.н. НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 виданий ТСЦ 1242 від 20.04.2019, який належить ОСОБА_5 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000759.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що моторолер Honda Giorno р.н. НОМЕР_1 являється речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містить відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження, а також існує ризик, що при повернені речового доказу власнику, є можливість його перетворення, псування, чи знищення, таким чином з метою забезпечення кримінального провадження слідчий просив накласти арешт на даний транспортний засіб.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без виклику власника майна, оскільки це необхідне з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 23 вересня 2019 року моторолер Honda Giorno р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000759.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачімайна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду 22 вересня 2019 року майно, а саме на: моторолер Honda Giorno р.н. НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 виданий ТСЦ 1242 від 20.04.2019, який належить ОСОБА_5 .
Заборонити власнику та особам у володінні яких може перебувати дане майно, користування, відчуження та розпорядження моторолером Honda Giorno р.н. НОМЕР_1 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1