ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1450/19 Справа № 180/270/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000017 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мгачі Олександрівського району Сахалінської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 30.03.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що Законом України № 2531-VIII від 06.09.2018 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів внесено примітку до ст.246 КК України, відповідно до якої істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
З набранням чинності цим Законом змінилось поняття істотної шкоди як ознаки складу злочину, передбаченої ч.1 ст.246 КК України, що призвело до часткової декриміналізації.
Частина 3 статті 246 КК України визначає кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, а саме, що він 09.01.2019 року здійснив незаконну порубку дерев заподіявши шкоду ДП Марганецьке лісове господарство на загальну суму 1210,64 грн., заподіяння іншої істотної шкоди ОСОБА_8 не пред`являлось.
Однак на час вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому діяння, мінімальний розмір істотної шкоди як ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, мав би становити 1921 грн., а тому підстав для притягнення ОСОБА_8 за ч.3 ст.246 КК України відсутні, у зв`язку з декриміналізацією відповідальності за вчинення злочинного діяння передбаченого цією статтею.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладанням певних обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України; також на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію.
За обставин, викладених у вироку, 09.01.2019 року, приблизно в період часу з 11.00 год. До 13.50 год., ОСОБА_8 , не маючи спеціального дозволу, який дає право на проведення порубки дерев і лісорубного квитка, що є посвідчувальним документом, виданим уповноваженим органом, без законних на те підстав, в порушення вимог п.п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 року, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, використовуючи ручну пилу, в якості засобу для вчинення злочину, перебуваючи на території виділу 4 кварталу 29 Ворошилівського урочища ДП «Марганецьке лісове господарство», лісові насадження якого відносяться до захисних лісових насаджень - рекреаційно оздоровчих лісів згідно з «Порядком поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16.04.2007 року, тобто до особливо-охоронюваних лісів, та знаходяться в межах населеного пункту м. Марганець, Дніпропетровської області, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, здійснив незаконну порубку дерев породи «Акація біла» в кількості 8 штук, загальною вартістю 1210,64 грн., тим самим спричинивши ДП «Марганецьке лісове господарство» шкоду на вищезазначену суму.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 та представник потерпілої юридичної особи Державного підприємства Марганецьке лісове господарство - ОСОБА_9 будучи увідомленими про місце та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев, чим було завдано Державному підприємству Марганецьке лісове господарство матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 1 210 гривень 64 копійки.
Так, 01 січня 2019 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів за № 2531-VIII від 06 вересня 2018 року, відповідно до якого внесено примітку до ст. 246 КК України, де зазначено, що істотною шкодою вважається така шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природньому середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Отже, з набранням чинності вказаного Закону України змінилося поняття істотної шкоди як ознаки складу злочину, передбаченої ч. 1 ст. 246 КК України.
Частиною 1 статті 246 КК України визначено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Чинна редакція частини 3 статті 246 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
На час вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України 09 січня 2019 року, мінімальний розмір істотної шкоди як ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, становить 1 921 гривню, а відповідно до обвинувального акту та вироку суду ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1 210 гривень 64 копійки, а тому підстави для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 246 КК України відсутні у зв`язку із не встановленням в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.246 КК України.
Прокурором в апеляційній скарзі і в суді апеляційної інстанції час вчинення діяння та розмір шкоди не оспорювались.
Як витікає з положень ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 4 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, вирок суду Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження № 0000017 закриттю, при цьому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки колегія суддів не погоджується із підставою закриття кримінального провадження, зазначеною в апеляційній скарзі прокурора п. 4 ч. 1 т. 284 КПК України.
Так, прокурор вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із декриміналізацією кримінального правопорушення, тобто відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, якою передбачено закриття кримінального провадження у разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Однак діяння було вчинене особою після 01 січня 2019 року, коли набрав чинності Закон України за № 2531-VIII від 06 вересня 2018 року, яким було внесено зміни до примітки ст. 246 КК України щодо визначення істотної шкоди, а тому в цьому разі слід виходити із положень ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Застосування в цьому випадку ст. 5 КК України щодо зворотньої дії закону про кримінальну відповідальність у часі, а саме Закону України за № 2531-VIII від 06 вересня 2018 року, та п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України не є слушним, оскільки за змістом цих норм ОСОБА_8 не є особою, яка вчинила відповідне діяння до набрання таким законом чинності (до 01 січня 2019 року), про що чітко вказано у ч. 1 ст. 5 КК України, на кого поширюється зворотня дія закону у часі, а тому відповідна їй кримінально-процесуальна підстава п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження у цьому разі не застосовується.
Що стосується подальшої зміни ст. 246 КК України, а саме відповідно до Закону України за № 2708-VIII від 25 квітня 2019 року, що набрав чинності 19 травня 2019 року, то вказана редакція статті відповідно до ст. 5 КК України не може мати зворотної дії у часі, оскільки не пом`якшує становище особи в порівнянні з попередньою редакцією ст. 246 КК України.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Колегія суддів у зв`язку із зазначеним вирішує питання щодо повернення речових доказів особам, в яких їх було вилучено, оскільки складу кримінального правопорушення не встановлено.
Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбачені ч. 2 та ч. 3 ст. 96-1 КК України, як про те вказувала прокурор під час апеляційного перегляду відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року задовольнити частково.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Речові докази ручну пилу з пластмасовою рукояткою, чорного кольору, вилучену у ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_8 ; вісім стовбурів дерев Акації білої, діаметрами: два стовбури по 9 см, один стовбур 10 см, два стовбури по 7 см, один стовбур 7,5 см, два стовбури по 8 см,які були спиляні на території садового товариства Гірник, що знаходяться на зберіганні в Державному підприємстві «Марганецьке лісове господарство», згідно розписки від 09 січня 2019 року - повернути Державному підприємству Марганецьке лісове господарство.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4