Справа № 745/724/19
Провадження № 1-кп/745/95/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2019 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальне провадження №0000148 від 17.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, інспектора технічного аудиту Менської дільниці Корюківського РЕМ АТ «Чернігівобленерго», розлученого, не маючого утриманців, не маючого пільг та державних нагород, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2019 року близько 04:00 години, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів кулаком у голову. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, що супроводжується синцем на нижній повіці лівого ока, забоєм м`яких тканин спинки носа, забійною раною правої тім`яної ділянки, які згідно висновку експерта №81 від 17.07.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні злочину,передбаченого ч.2 ст.125 КК України , від дачі показань відмовився .

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повністю доведена зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що вона прожила в шлюбі з обвинуваченим біля 19 років, протягом останніх 3 років з ним розлучена. В період,коли був скоєний злочин проживала в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_2 . 16.06.2019 року вона перебувала на проводах в армію племінника. Обвинувачений також там був і вживав спиртні напої. Вона з ним спілкувалася, конфліктів не було. Потім ОСОБА_8 , хлопець її дочки, привіз її на таксі додому по АДРЕСА_2 . Коли вони перебувала на кухні після 3 год ночі 17.06.2019 року разом з ОСОБА_8 , зайшов її колишній чоловік ОСОБА_5 , який почав висловлюватися нецензурною лайкою і відразу наніс їй удар кулаком в голову. Вона втратила свідомість. ОСОБА_8 говорив їй, що ОСОБА_5 наносив ще удари і він став між ними. ОСОБА_5 наніс удар кулаком і ОСОБА_8 . Прийшовши до тями, вона була вже на дивані. Побачивши, що Петришин б"є ОСОБА_9 , вона стала між ними. Обвинувачений знов її вдарив і вона знов втратила свідомість, а коли прийшла до тями, викликала працівників поліції. Після цього в лікарні зробила рентген, від госпіталізації відмовилась, по дорозі додому втратила свідомість і після цього її госпіталізували. На стаціонарному лікуванні перебувала 5 днів. Вона мала синці на обличчі, ссадна на руках і ногах, розбиту голову, нервовий стрес, ходила з синцями на роботу. Моральний стан погіршився, постійні головні болі, з липня 2019 року звільнилась з роботи, обвинувачений пробачення не просив. Кожен день вона була під впливом страху. ОСОБА_5 систематично приходив до неї додому, гримав у двері, погрожував по телефону. Вона змушена була виїхати з смт.Сосниця та зараз проживає в м.Київ .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 дав показання, що в червні 2019 року він, обвинувачений та потерпіла були в кафе на святкуванні. Він вживав алкогольні напої. Чи вживали обвинувачений та потерпіла алкоголь він не знає. Після після світкування, приблизно опівночі, він був у помешканні потерпілої ОСОБА_6 . Вони пили каву і до них в квартиру зайшов ОСОБА_5 . Сталася словесна перепалка між потерпілою та обвинуваченим. Він був свідком суперечки. Обвинувачений штовхнув потерпілу. Він стояв ззаду потерпілого та не бачив поштовху, а чув звук ляпаса. Потерпіла впала на стілець та почала плакати. Він не бачив чи наносив ОСОБА_5 удари. Він чув тільки звук ляпаса, так як стояв у ОСОБА_5 за спиною. Після цього він почав відтягувати обвинуваченого від потерпілої. Потерпіла в його присутності не втрачала свідомість, також він не бачив крові на обличчі потерпілої. Потім обвинувачений пішов, а потерпіла викликала поліцію. Дізнавшись про те, що потерпіла викликала поліцію, ОСОБА_5 повернувся та залишився до приїзду поліції. На досудовому слідстві він говорив неправду стосовно того, що бачив як ОСОБА_5 наносив удари потерпілій.

Під час проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_6 свідок змінив свої показання ,які надавав на минулому судовому засіданні та дав показання про те, що під час перебування у квартирі потерпілої він був свідком того, як обвинувачений наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілої. Потім ще був один удар в область обличчя. Ці події були після 3 години ночі. Чи перебував обвинувачений в стані алкогольного сп"яніння він не може стверджувати. Свідок стверджував,що він надає правдиві показання .Надання неправдивих показань на минулому судовому засіданні пояснює чоловічою солідарністю.

Потерпіла ОСОБА_6 під час одночасного допиту із свідком ОСОБА_8 підтвердила свої показання,які вона давала на минулому судовому засіданні і стверджувала, що їй обвинувачений наніс не менше двох ударів в область обличчя. При цьому обвинувачений перебував в стані алкогольного сп"яніння .

Даючи оцінку показанням потерпілої суд звертає увагу на те,що вони є логічними,послідовними та не спростовуються іншими доказами.

Свідок ОСОБА_8 під час судового слідства частково змінював свої показання , мотивуючи це тим,що показання на користь обвинуваченого надавав з чоловічої солідарності.

З висновку експерта № 81 вбачається, що у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, що супроводжується синцем на нижній повіці лівого ока, забоєм м"яких тканин спинки носу, забійною раною правої тім"яної ділянки, що могли утворитись від дії тупих предметів в тому числі 17.06.19 р. та відповідно до п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3., 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров"я. Тілесні ушкодження потерпілої могли утворитись внаслідок травматичного впливу тупих предметів в ділянку обличчя та правої тім"яної ділянки голови потерпілої 17.06.2019 року. Не виключена можливість утворення забійної рани правої тім"яної ділянки внаслідок само падіння чи падіння з наданням тілу стороннього прискорення з висоти власного зросту на тверду поверхню за умови контакту даної ділянки з твердою поверхнею. Для утворення тілесних ушкоджень, що виявлені у потерпілої необхідно не менше двох травматичних впливів тупих предметів. (а.с.65-67).
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, передбачені як процесуальні джерела доказів у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність обставин, що його характеризують, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд не знаходить.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо колишнього подружжя.

З висновку органу пробації вбачається, що ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 , повторного кримінального правопорушення за відповідною методикою оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 , без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
За місцем проживання компрометуючих матеріалів на обвинуваченого не має. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Враховуючи тяжкість злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого,який злочин скоїв вперше, ставлення до скоєного, відсутність обставин що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо колишнього подружжя, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт , яке на думку суду буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і є справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково, а саме стягнути з обвинуваченого 1584,42 грн майнової шкоди, що підтверджена доданими до позову квитанціями на оплату медичних послуг та препаратів. Стосовно вимог про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, то суд вважає за можливе їх задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір компенсації повинен бути достатнім для покриття душевних страждань та моральних переживань, що виникли внаслідок протиправних дій відповідача.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, обгрунтованість позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 10 000 грн.

Вимоги потерпілої про стягнення процесуальних витрат, а саме витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн, не можуть бути задоволені з наступних підстав.
Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілою ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_10 було укладено договір про надання потерпілій правової допомоги упродовж досудового розслідування та судового розгляду. У позовній заяві потерпіла просить стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Разом з тим, на підтвердження даних витрат потерпілою подано тільки попередній розрахунок оплати витрат на правову допомогу (а.с.15). Жодних доказів понесення вказаних витрат, зокрема квитанцій на оплату або інших розрахункових документів, що підтверджують оплату, до суду не надано.
За таких обставин вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу не можуть бути задоволені. Висновки суду повністю узгоджуються з правовими позиціями , викладеними в Постанові ВС від 16.10.2019 року у справі № 464/5823/17.
Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 , 374 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 1584,42 грн матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.Для особи,яка перебуває під вартою ,строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1