ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3225/19 Справа № 182/2387/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Південне Нікопольського району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до 15 грудня 2019 року включно, з визначенням застави у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 003 500 грн.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя, врахувавши тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а також особу обвинуваченого, посилався на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не припинили існувати, а підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів відсутні. Разом із цим, суд дійшов висновку, що застава у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, обравши щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на незаконність судового рішення. Так, адвокат зазначає, що обвинувачений тримається під вартою 1 рік та 9 місяців, внаслідок чого обмежений прав та свобод, що є порушенням принципу поваги до свободи особистості. В свою чергу, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, прокурор не навів обставин, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування альтернативних запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Захисник зазначає, що ухвала суду містить одні й ті самі підстави, які були визначені рішенням про застосування запобіжного заходу та його неодноразове продовження. Адвокат звертає увагу на відсутність доказів існування визначених судом ризиків, оскільки жодних дій, спрямованих на тиск на учасників провадження ОСОБА_7 не здійснював, а відомості про його особу вказують на наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора та потерпілої, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Так, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження № 182/2387/18, 16 жовтня 2019 в судовому засіданні Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу ОСОБА_7 , та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, хоча і мають враховуватись судом, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в даному випадку з огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачується та його обставини не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Твердження захисника про відсутність зазначених судом в ухвалі та слідчим - у клопотанні ризиків не заслуговують на увагу, оскільки розгляд кримінального провадження наразі триває, а обставини, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились.
Всі викладені стороною захисту апеляційні доводи були предметом дослідження судом при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4