Справа № 206/4597/19
Провадження № 1-кс/206/1060/19
У Х В А Л А

30 серпня 2019 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000039 від 27 лютого 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 06.08.2007, приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на дорозі державного призначення між населеними пунктами Ступава та Висока при Мораві, неподалік поселення з колишнім найменуванням «Нандін Двор», район Малацки у Словацькій Республіці, біля автобусної зупинки, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , яка у цей час проходила пішки у напрямку населеного пункту Висока при Мораве. В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.

Далі, цього ж дня, о 23 годині 00 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_7 , тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, підійшов до останньої та діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, розуміючи протиправний характер своїх дій, знаходячись у безпосередній близькості від потерпілої, застосовуючи фізичне насильство, з метою подолати волю потерпілої до опору, схопив її пальцями обох рук за шию та застосовуючи фізичну силу, почав їх стискати, таким чином, позбавивши останню можливості дихати на певний час. Після чого, продовжуючи вчинювати кримінальне правопорушення, застосовуючи фізичне насильство, долонями обох рук штовхнув ОСОБА_6 в область грудей від чого остання впала спиною на землю поряд із зеленими насадженнями.

Далі, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 підійшов до лежачої на землі обличчям верх ОСОБА_7 , ігноруючи опір та вмовляння не чинити щодо неї протиправні дії, всупереч її волі, зняв з останньої штани та спідню білизну, оголив свій статевий орган, після чого, ліг зверху на потерпілу та здійснив спробу вступити з нею у статеві зносини. Проте, у зв`язку з тим, що статевий орган ОСОБА_4 не був достатньо ерегований для вступу у статеві зносини, у останнього виник злочинний умисел направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, застосовуючи фізичну силу, всупереч волі потерпілої, ОСОБА_4 проник двома пальцями своєї руки до піхви ОСОБА_7 , де почав ними рухати, а сам в цей час почав мастурбувати, в результаті чого еякулював на волосся та правий бік живота останньої.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: зовнішнього поранення шиї і правого зап`ястя, зовнішні подряпини в області обличчя, шиї, спини, обох зап`ясть, лівої гомілки, які відповідно до медичної довідки Національного інституту охорони здоров`я Словацької республіки відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_4 , що виразились у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.153 КК України (в редакції Кримінального кодексу України № 2341 ІІІ від 05 квітня 2001 року).

31 липня 2019 року слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про оголошення у розшук (державний та міжнародний) ОСОБА_4 .

31 липня 2019 року слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 вказане кримінальне провадження зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, у зв`язку з розшуком ОСОБА_4 .

У період з 31 липня 2019 року по теперішній час слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст.40 КПК України) з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

У ході проведення оперативно-розшукових заходів, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 за місцем реєстрації з моменту повідомлення про підозру відсутній, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

15 серпня 2019 року ОСОБА_4 самостійно прибув до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області без документів, що посвідчують його особу, де в ході допиту зазначив місце свого фактичного мешкання АДРЕСА_1 , а місце реєстрації АДРЕСА_2 , проте, у своїх показаннях зазначив, що на даний час неофіційно працює на території західної України.

16 серпня 2019 року ОСОБА_4 було вручено клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, 19 серпня 2019 року на призначене судове засідання щодо розгляду зазначеного клопотання ОСОБА_4 не з`явився.

19 серпня 2019 року слідчим суддею постановлено ухвалу про застосування приводу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , однак 23 серпня 2019 року ОСОБА_4 знову не з`явився, його місцезнаходження невідомо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані стороною обвинувачення письмові матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч. 3 ст. 188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини, а саме те, що наявні достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, дослідивши клопотання на відповідність зазначеним вище вимогам, а також вимогам Кримінального кодексу України слід вказати таке.

Статтею 44 КК України (в редакції на момент вчинення злочину) було передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Так, слідчий в клопотанні про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного зазначає, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції Кримінального кодексу України № 2341ІІІ від 05 квітня 2001 року) ОСОБА_4 було вчинено 06 серпня 2007 року, проте обставин які б свідчили про умисне ухилення підозрюваного від досудового слідства або суду не зазначає, а тому підстав для зупинення або переривання строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не існує.
Таким чином, наявні всі підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, 5 річного строку давності.

За таких обставин, застосування до нього примусових заходів, пов`язаних з обмеженням особистої свободи, в тому числі затримання з метою приводу в порядку ст. ст. 188-190 КПК України, буде непропорційним втручанням у його особисті права та свободи, не виправданим інтересами суспільства та завданнями кримінального судочинства, так само, як і застосування до нього самого запобіжного заходу.

Так, ч. 4 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею має бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000039 від 27 лютого 2019 року відмовити.

Ухвала слідчого судді у відповідності до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1