Справа № 738/1462/19
№ провадження 1-в/738/154/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2019 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, обґрунтоване тим, що засуджений відбув 3/4 терміну покарання, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що стягнення погашені, засуджений працює, дотримується розпорядку та правил відбування покарання. Зауважила, що спостережна комісія погодила застосування до засудженого пільги у виді умовно-дострокового звільнення.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні не заперечував проти клопотання. Вказав, що засуджений мав 10 стягнень, які погашені, постійно працює та має 9 заохочень. Перебував на обліку як злісний порушник режиму відбування покарання.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. Направив до суду постанову спостережної комісії Менської районної державної адміністрації № 59, якою комісія погодила застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що засуджений заслуговує застосування до нього пільги у виді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду справи. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Судом встановлено, що вироком судової колегії Апеляційного суду Донецької області від 30.01.2008 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених п. 6 с. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді 14 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого основного покарання за вироком Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 09.07.2007 року у виді 1 року позбавлення волі, и приєднання додаткового покарання у виді позбавлення волі права керування транспортними засобами строком на 2 роки, остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна і з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 16.08.2007 року по 02.07.2008 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 16.08.2007 року.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в Артемівському СІЗО порушень вимог встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до праці не залучався, не заохочувався.

З 13 жовтня 2008 року відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 де за час перебування був десять разів притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Наказом № 20/ЗС-18 від 07.03.2018 року поставлений на профілактичний облік, як особа, схильна до вчинення самогубства, наказом № 23/ЗС-19 від 01.04.2019 року знятий з даного обліку. Наказом 20/ЗС-18 від 07.03.2018 року посталений на профілактичний облік, як особа, схильна до вчинення злісних порушень режиму утримання, наказом № 7/ЗС-19 від 01.02.2019 року знятий з даного обліку. Засуджений був працевлаштований з 10.02.2009 року по 01.09.2009 року робітником їдальні установи, до роботи відносився посередньо. З 16.11.2009 року по 08.06.2011 року був працевлаштований робітником швейної дільниці, до поставлених завдань відносився сумлінно та старанно. З 08.06.2011 року по 26.11.2013 року був працевлаштований робітником столярної дільниці, до роботи відносився сумлінно та старанно. З 10.09.2012 року по 10.09.2016 року був залучений виконувати обов`язки нічного днювального відділення СВПР, до виконання обов`язків відносився сумлінно та старанно. Згідно наказу № 76 від 09.09.2016 року був працевлаштований на посаді дезінфектора медичної частини установи, до поставлених завдань ставився сумлінно та старанно. Приймав участь у проведенні ремонтних робіт в медичній частині установи. З 07.12.2017 року переведений на відділення СПС № 7 та був працевлаштований робітником будівельної бригади установи, до поставлених завдань ставився посередньо, потребував контролю за виконання доручень. Від 06.08.2018 року працевлаштований робітником швейної дільниці, до роботи відноситься сумлінно та старанно.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що засуджений ОСОБА_5 сумлінно ставиться до праці, оскільки постійно працює та всі заохочення отримав саме за сумлінне ставлення до праці. Однак, для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення потрібно встановити його сумлінне ставлення до праці , а також сумлінну поведінку.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 звертався до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання і ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01.03.2018 року йому було відмовлено у клопотанні, оскільки на час розгляду він не довів своє виправлення. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.04.2018 року ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 01.03.2018 року залишено без змін.

З вказаних рішень судів вбачається, що у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_5 відмовлено. оскільки, він не довів виправлення, так, як мав діюче стягнення, що свідчить про відсутність сумлінної поведінки. У подальшому, до засудженого ОСОБА_5 було застосовано як одне заохочення, так і одне стягнення. Також, він ставився на облік, як особа, схильна до вчинення злісних порушень режиму утримання. Вказане свідчить про відсутність сумлінної поведінки у засудженого ОСОБА_5 .

Враховуючи, що засуджений за час відбування покарання мав десять стягнень, останнє з яких хоч і погашене, але було застосовано після розгляду його клопотання про умовно-дострокове звільнення, беручи до уваги особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою за весь період строку відбування покарання, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задоволенню не підлягає.

Посилання захисника засудженого на постанову спостережної комісії при РДА, яка погодила застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокове звільнення як на одну із підстав для застосування умовно-дострокового звільнення є необґрунтованим, оскільки згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінко і ставленням до праці довів своє виправлення. Отже, для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення необхідно встановити сумлінну поведінку засудженого за час відбування покарання та його сумлінне ставлення до праці під час відбування покарання. Однак постанова спостережної комісії є лише погодженням застосування такої пільги, а не доказом сумлінної поведінки та ставлення до праці ОСОБА_5 під час відбування покарання

На пiдставi викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1