Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3991/19
Провадження №: 1-в/332/99/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Завоського районного суду м.Запоріжжя від 28.10.2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, -
ВСТАНОВИВ:

Вироком Завоського районного суду м.Запоріжжя від 28.10.2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт.
16.10.19р. до суду надійшло подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.
З подання вбачається, що засуджений у повному обсязі покарання не відбув, наразі минув строк виконання вироку, тому на підставі ст.80 КК України ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.
В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_6 своє подання підтримала та просила його задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданні.

Прокурор в судовому засіданні вважала за необхідне подання органу пробації задовольнити.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши учасників процесу, висновок прокурора про необхідність задовольнити подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в поданні, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. Заводським районним відділом КВІ УДДУ ПВП в Запорізькій області (далі - Заводський РВ з питань пробації) вирок суду стосовно ОСОБА_5 24.11.2010р. отримано та прийнято до виконання, цього ж дня засудженого поставлено на облік та на нього заведено особову справу № 41/2010 р. 29.11.2010р. року ОСОБА_5 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Засудженому роз`яснено правові наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України та невиконання ним обов`язків, передбачених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, про що від ОСОБА_5 прийнято підписку від 29.11.2010 року. Керуючись рішення Запорізької міської ради, засудженому видано направлення для відбування покарання, починаючи з 01.12.2010 року. Наказом від 01.12.2010 року ОСОБА_5 прийнято до комунального підприємства для відбування громадських робіт та на нього складено графік виходу на роботу. Працівником Заводського РВ з питань пробації 04.01.2011р. здійснено перевірку виконання покарання у виді громадських робіт засудженим ОСОБА_5 . За результатами перевірки недоліків не виявлено, засуджений працював на визначеному об`єкті та виконував призначену роботу, згідно графіку, про що складений відповідний акт. Станом на 12.04.2011 року ОСОБА_5 відпрацьовано 116 годин громадських робіт. Вивченням особової справи встановлено, що обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 13.11.2010 року, а строк його виконання сплив 13.11.2012 року.

Відповідно до статті 152 Кримінально-виконавчого Кодексу України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку. Стаття 80 Кримінального кодексу України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Згідно п.1 ч.1 ст.80 КК України: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувального вироку його не було виконано в два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Водночас засуджена особа до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання. Відповідно до ч.3 ст.63 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи (в даному випадку відсутність доказів щодо ухилення засудженого від відбування покарання) тлумачаться на її користь.

Судова практика судів загальної юрисдикції України з питання звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, за ініціативою уповноважених органів з питань пробації. За час перебування на обліку в Заводському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувався та не вчинив нового злочину, що свідчить про втрату ним суспільної небезпечності. Подальше перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації засудженого недоцільно так як після спливу строків, зазначених в ч.1 ст.80 КК України, обвинувальний вирок втратив належний каральний та превентивний вплив та не відповідає принципам кримінально-виконавчого законодавства.

З викладених підстав суд приходить до висновку, що подання органу пробації підлягає задоволенню з огляду на його обґрунтованість.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України (2012 року), суд -
УХВАЛИВ:

Подання органу пробації -задовольнити.
Звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 , якого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2010 р. засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1