Справа № 279/4576/19
номер провадження 1-в/279/472/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2019 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Коростенській ВК №71 звернувся до суду з клопотанням та просить звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання.
Представник Коростенської ВК №71 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не працює і не бажає працювати, сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.02.2015 року ОСОБА_3 засуджений за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі.
На засіданні спільної комісії Коростенської ВК №71 та спостережної комісії при Коростенському міськвиконкомі від 26.09.2018 року вирішено не направляти матеріали до суду з питання умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , так як він не довів свого виправлення.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, ОСОБА_3 за весь період відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за, що 21 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності (19 стягнень погашено в установленому законом порядку), має 1 заохочення. В цілому характеризується негативно, має пристосовницьку цілеспрямованість, на виробництві колонії не працевлаштований, до суспільно-корисної праці відноситься негативно, у відношенні до представників адміністрації не завжди ввічливий та тактовний, потребує контролю збоку представників адміністрації, законні вимоги представників адміністрації виконує тільки під контролем, участі у суспільному житті відділення та в роботі самодіяльних організацій не приймає і приймати не бажає, вину в скоєному злочині визнав повністю, але каяття з приводу вчиненого злочину не проявляє.
Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом всього часу відбування покарання довів своє виправлення за вчинений злочин, враховуючи вимоги ст.81 ч.3 КК України, відбув певну частину строку покарання, призначеного судом.
Визначення факту того, що особа своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, віднесено до компетенції адміністрації установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки саме нею здійснюється щоденний нагляд за засудженим та його поведінкою.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд не вбачає, у зв`язку з чим, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.02.2015 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня отримання її ухвали.

Суддя : ОСОБА_1