Справа № 277/740/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обв. ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 06 червня 2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яний Брід, Баранівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обвинувальним актом з підписаною сторонами угодою про визнання винуватості від 10 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

На початку березня 2019 року, точна дата та час не встановлена, перебуваючи на полі поблизу с. Бобриця, Ємільчинського району Житомирської області, ОСОБА_4 знайшов оборонну осколкову ручну гранату Ф-1.

У вказаний час та місці у ОСОБА_4 , який достовірно знаючи про те, що виявлений ним предмет є боєприпасом, зберігання якого заборонено законом, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання бойових припасів у вигляді гранати Ф-1 для особистих цілей, не пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, без розриву в часі, ОСОБА_4 , в порушення вимог закону, шляхом підбирання з землі, незаконно придбав гранату Ф-1, яка є боєприпасом і таким чином незаконно зберігав її при собі. В подальшому ОСОБА_4 незаконно переніс вказану гранату до місця свого постійного проживання, що в АДРЕСА_1 , замотавши в тканину, де продовжив її зберігати до 10.06.2019 року в особисто визначеному ним місці - в приміщенні літньої кухні.

10 червня 2019 року працівниками Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області в період часу з 15 год. 22 хв. по 18 год. 16 хв. відповідно до ухвали слідчого судді проведено обшук в домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_4 , у ході якого вилучено оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв військового призначення - бойових припасів.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

10.07.2019 року між прокурором Новоград Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000133, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні прокуратури Ємільчинського району Житомирської області за адресою: смт Ємільчине, вул. Соборна, буд. 55, Житомирської області, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, захисник обвинуваченого у судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Новоград Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, переніс, зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоду про визнання винуватості міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати за залучення експерта на проведення вибухо-технічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 липня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури, юристом ІІ класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10 липня 2019 року покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведення комплексної судово-вибухово-технічної експертизи № 4/30-10/66 від 27.06.2019 року в розмірі 3297 (три тисячі двісті дев`яносто сім) грн. 21 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, (отримувач: держава в особі УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), банк отримувач: Казначейство України; МФО 899998, код ЗКПО 38035726, рахунок: 6002, в призначенні код і класифікації доходів: 24060300).

Речові докази металеві фрагменти і (осколки) корпусу гранати Ф-1, які упаковані до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 4077461 та знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1