Справа № 442/6220/19
Провадження № 1-кп/442/376/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001553 від 21.08.2019 року на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Сприня Самбірського району Львівське області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не військовозобов`язаного,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.240 КК України, -

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 20 серпня 2019 року біля 13 год. 00 хв., приїхавши на екскаваторі марки ЕО 2621 державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на заплав в русло ріки Бистриця біля с.Винники, що на території Урізької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, умисно в порушення встановлених правил охорони надр, передбачених ст.ст. 16,18,19 Кодексу України про надра, не маючи спеціального дозволу на користування надрами, здійснив забір ковшем екскаватора та погрузку сировини піщано-гравійної (гравію), яка згідно постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного значення» (зі змінами від 28 грудня 2011 року №1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення. Забір піщано-гравійної сировини (гравію) проведено на вантажний автомобіль Урал-377 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 в кількості 5 м.куб., чим спричинено, відповідно до Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №303 від 29.08.2011, шкоду державі в розмірі 3505,32 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 240 КК України.

28.08.2019 між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.240 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 240 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі чотирьохсот мінімумів доходів громадян, а саме 6800 ( шість тисяч вісімсот) гривень.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, в обсязі обвинувачення (підозри).

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.240 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.240 КК України, за якою обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід не обирався.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.08.2019.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.08.2019 покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 ( шість тисяч вісімсот) гривень.

Речові докази:

-трактор Беларусь ЮМЗ - 6 AM заводський номер НОМЕР_3 , червоного кольору із стрілою та ковшом повернути власнику ОСОБА_6 .

-вантажний автомобіль марки «Урал - 377» д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору повернути власнику ОСОБА_7 .

-піщано-гравійну суміш в кількості 5 м.куб., яка знаходиться в кузові вантажного автомобіля марки «Урал - 377» д.н.з. НОМЕР_2 конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1