КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України

за участю
прокурорів ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 жовтня 2019 року.

Відповідно до ухвали,слідчий суддя врахував, що ризики, передбачені у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному на цей час не змінились, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 за станом здоров`я або з інших обставин не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору слідчому судді не надано, та прийшов до висновку, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки під час подальшого досудового розслідування, тому слід продовжити строк тримання під вартою на строк досудового розслідування.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.
При цьому захисник посилається на те, що ухваласлідчого судді є необгрунтованою та незаконною істверджує, що докази які додані до клопотання про продовження запобіжного заходу жодним чином не доводять обгрунтованості підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, що в свою чергу стало наслідком порушення слідчим та прокурором норм кримінального процесуального законодавства (ч.2 ст. 177 КПК України) та в кінцевому результаті призвело до прийняття незаконної ухвали слідчим суддею та безпідставного продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Крім того, на думку захисника, в оскаржуваній ухвалі жодним чином не обгрунтовано доведеності прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що в свою чергу є порушенням ч. 1 ст. 183 КПК України.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005454 від 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ст. 348 КК України.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інкримінуються умисні дії, що виразились у замаху на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з його діяльністю щодо охорони громадського порядку, у зв`язку з чим він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

25 липня 2019року, ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст. 348 КК України.

27 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 22 вересня 2019 року.
16 вересня 2019 року строк досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні продовжено керівником Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 до 3-ох місяців, тобто до 25 вересня 2019 року.
16 вересня 2019 року слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_11 , за погодженнямз прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_12 .
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року зазначене клопотання задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 жовтня 2019 року.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, направити кримінальне провадження до суду неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки для досягнення його завдань необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу.

Разом з цим, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які було враховано під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшились. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які містяться посилання в апеляційній скарзі захисника.

З огляду на зазначене вище колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 25 жовтня 2019 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування, і не визначив останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів та виходити за межі строку досудового розслідування.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 жовтня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5720/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1