ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1170/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №643/5698/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, інваліда 2 групи, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислено з 14.03.2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Вироком встановлено, що в ніч з 13 на 14 березня 2017 року ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після спільного вживання спиртних напоїв зі знайомим йому ОСОБА_10 , в ході конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних відносин, спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що від його злочинних дій можуть настати тяжкі наслідки, які є небезпечними для життя потерпілого, та навмисно бажаючи спричинити ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, кулаками рук наніс останньому три удари в обличчя справа і зліва, від яких потерпілий упав на підлогу. Продовжуючи свої умисні дії, та бажаючи діяти саме так, ОСОБА_9 завдав потерпілому множинні удари в область тулубу та кінцівок. В той час, коли потерпілий піднявся з підлоги, та намагався чинити опір, ОСОБА_9 правою рукою обхопив потерпілого за шию, та впав з ним на підлогу, продовжуючи утримувати за шию, доки потерпілий не перестав чинити йому опір. ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер за вищевказаною адресою.
На трупі ОСОБА_10 встановлені наступні тілесні ушкодження:
-голови: травма голови у вигляді субдуральної гематоми (крововилив під тверду мозкову оболонку) в області правої півкулі головного мозку;субарахноідальних крововилививів (крововиливи під м`якими мозковими оболонками) і очагів забія головного мозку в області правої ті лівої лобних долей мозку, по конвекситальній і базальній поверхні підходячи до полюсів скроневих долей , перелома кісток своду та основи черепа (потилична, права скронева і лобна кістка справа) з наявністю крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній області зліва з розповсюдженням в ліву скроневу область, в потиличній області, крововилив в товщу правої скроневої м`язи, синці на верхньому повіку в області правого ока, множинні забійні рани і крововиливи на слизовій оболонці губ; садна на фоні крововилива на лобі;
- шиї: травма шиї у вигляді повного поперекового (сгибательного) перелому лівого великого рога під`язичної кістки, неповного поперекового (сгибательного) перелома лівого верхнього рога щитовидного хряща з наявністю крововилива в м`які тканини шиї в області переломів, внутрішньошкіряних крововиливів в нижній третині шиї по передній і лівій боковій поверхні;
- тулуба: травма грудей у вигляді прямих (локальних) переломів 7,8 правих і 7 лівих ребер по передній пахвовій лінії з наявністю масивних крововиливів в зоні переломів, крововиливи в м`язи грудей в місті прикріплення 2-х ребер, синець на грудях в проекції тіла грудини, синець на боковій поверхні грудної клітини зліва і справа;
-кінцівок: множинні синці на наружній поверхні правого плеча, в середній його третині, синець на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, на тильній поверхні правої кісті і на задній поверхні правого плеча з переходом на локтьовий суглоб; ссадна на передній поверхні лівого колінного суглоба.
Вказана травма голови, шиї мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, перелом ребер-ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, садна і синці ознаки легких тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_10 стала вказана травма голови у вигляді вищевказаної сукупності пошкоджень, яка ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку з дислокацією стволового відділу.
Вказані дій ОСОБА_9 судом кваліфіковані за за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляційних скаргах:

-прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Вважає, що суд недостатньо врахував тяжкість вчиненого злочину, характер дій обвинуваченого та наслідки, що настали, призначене районним судом покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів;

-обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. Мотивуючи скаргу вказав, що вирок є незаконним, кваліфікація його дій є невірною. Обвинувачений просив ОСОБА_10 покинути його помешкання, але той не реагував у зв`язку з чим він дав потерпілому декілька ляпасів. Потерпілий був у стані сильного алкогольного сп`яніння, падав, бився об різні предмети. Свідки не підтвердили факту сварки між ним та ОСОБА_11 , потерпілий залишився дома, а він покинув квартиру та повернувся лише вранці. Доказів його вини немає, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Під час досудового розслідування порушено кримінальний процесуальний закон, судом не прийнято до уваги показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений просить скасувати вирок та призначити по справі новий судовий розгляд в іншому складі суду. Вказав, що досудове та судове слідство проведено неповно, односторонньо та необ`єктивно. На думку апелянта, висновки суду ґрунтуються на недопустимих доказах. Також вказав, що потерпілий тривалий час знаходився в «запої» у зв`язку з чим вірогідно неодноразово падав до того, як прийти до нього в гості, також падав на трюмо у нього вдома. Вважає, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу державного обвинувача; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_9 та просили скасувати вирок й призначити новий судовий розгляд; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині обґрунтованості засудження обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, дотримання при здійсненні кримінального провадження вимог кримінального процесуального закону та правильності призначення ОСОБА_9 покарання.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Висновки суду про вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.

Показання свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає разом з сином ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . 14.03.2017 року близько 09-00 год. повернувшись додому, вона не змогла відчинити двері, оскільки на підлозі лежав чоловік. Син також знаходився в кімнаті, спав. Близько 21-00 год. їй зателефонував сусід та повідомив, що син потрапив у неприємність.
Показання свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_9 13.03.2017 року близько 22 год. ОСОБА_9 запрошував її чоловіка в гості, щоб випити пива з його другом. Чоловік відмовився, вони знаходилися вдома, дивилися телевізор, чули якийсь стук. Сварки не чули.
Показання свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_9 13.03.2017 року в нічний час вона чула чоловічий стон та якісь стуки. Також зазначила про конфліктність та агресивність обвинуваченого відносно сусідів.
Показання свідка ОСОБА_17 який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 прийшов до нього та повідомив, що в його кімнаті знаходиться труп. ОСОБА_9 також йому пояснив, що зранку він пішов з кімнати по своїх справах, а повернувшись ввечері, виявив в кімнаті труп. Після цього свідок зателефонував матері ОСОБА_9 ОСОБА_14 .
Протокол огляду місця події квартири АДРЕСА_3 від 14.03.2017 року та фототаблицею до нього, під час якого були вилучені особисті документи на ім`я ОСОБА_10 , 2 табурети, 2 фрагменти дерев`яної ніжки, фрагменти ліпкої стрічки зі слідами рук.
Протокол огляду трупа від 14.03.2017 року, під час якого в квартирі АДРЕСА_3 оглянутий труп ОСОБА_10 з наявними тілесними ушкодженнями.
Протокол додаткового огляду трупа від 20.03.2017 року, під час якого відібрані зразки волосся та піднігтьового вмісту.
Висновки експерта № 487-С/17 від 14.04.2017 року та № 14/487-С/17 від 20.04.2017 року, згідно яких у ОСОБА_10 встановлені наступні тілесні ушкодження:
-голови: травма голови у вигляді субдуральної гематоми (крововилив під тверду мозкову оболонку) в області правої півкулі головного мозку;субарахноідальних крововилививів (крововиливи під м`якими мозковими оболонками) і очагів забія головного мозку в області правої ті лівої лобних долей мозку, по конвекситальній і базальній поверхні підходячи до полюсів скроневих долей , перелома кісток своду та основи черепа (потилична, права скронева і лобна кістка справа) з наявністю крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній області зліва з розповсюдженням в ліву скроневу область, в потиличній області, крововилив в товщу правої скроневої м`язи, синці на верхньому повіку в області правого ока, множинні забійні рани і крововиливи на слизовій оболонці губ; ссадна на фоні крововилива на лобі;
Шиї: травма шиї у вигляді повного поперекового (сгибательного) перелому лівого великого рога під`язичної кістки, неповного поперекового (сгибательного) перелома лівого верхнього рога щитовидного хряща з наявністю крововилива в м`які тканини шиї в області переломів, внутрішньошкіряних крововиливів в нижній третині шиї по передній і лівій боковій поверхні;
Тулуба: травма грудей у вигляді прямих (локальних) переломів 7,8 правих і 7 лівих ребер по передній пахвовій лінії з наявністю масивних крововиливів в зоні переломів, крововиливи в м`язи грудей в місті прикріплення 2-х ребер, синець на грудях в проекції тіла грудини, синець на боковій поверхні грудної клітини зліва і справа;
-кінцівок: множинні синці на наружній поверхні правого плеча, в середній його третині, синець на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, на тильній поверхні правої кісті і на задній поверхні правого плеча з переходом на локтьовий суглоб; ссадна на передній поверхні лівого колінного суглоба.
Механізм утворення ушкодження голови є наступним: крововилив на верхньому віці правого ока, забиті рани та крововиливи на слизовій оболонці губ, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні та в товщу правої скроневої м`язи утворилися внаслідок неодноразової ударної дії тупих твердих предметів ( предмета ) ( не менш 3-х травматичних вплива в область обличчя), індивідуальні особливості впливаючих поверхонь яких в пошкодженнях не відобразились, в строк не більше 30-40 хвилин 1 година до настання смерті. Внаслідок цього тілу потерпілого було придано прискорення з подальшим його падінням та ударом потиличною частиною голови о тверду поверхню, внаслідок локальної ударної дії потиличної частини голови, утворилися крововиливи в м`які покрови голови, переломи кісток своду та основи черепа, крововиливи під тверду мозкову оболонку, внутрічерепні крововиливи та очаги ушибу мозку. У вказаний проміжок часу потерпілий міг самостійно рухатися, кричати, здійснювати опір.
Вказана травма шиї утворилася внаслідок взаємодії тупого твердого предмету ( предметів ), швидше за все, володіючого обмеженою площею впливаючої поверхні, індивідуальні особливості якої ( яких ) в пошкодженнях не відобразилися внаслідок їх впливу з боків, в строк не більш 30-40 хвилин 1 годину до настання смерті. Ознак асфіксії встановлено не було. У вказаний проміжок часу потерпілий міг самостійно рухатися, кричати, здійснювати опір.
Вказані садна та крововиливи утворилися внаслідок неодноразового ударного впливу тупих твердих предметів ( предмету ), індивідуальні особливості якої ( яких ) впливаючих поверхонь яких в пошкодженнях не відобразилися, в строк не більше 1 доби до настання смерті ( крововилив червоно-фіолетового кольору ), в строк 3-5 діб до настання смерті ( садна з піднощеною кіркою та крововиливи синє-фіолетового кольору з зеленим фарбуванням по периферії ). У вказаний проміжок часу потерпілий міг самостійно рухатися, кричати, здійснювати опір.
Вказана травма голови, шиї мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, перелом ребер-ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, садна і синці ознаки легких тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_10 стала вказана травма голови у вигляді вищевказаної сукупності пошкоджень, яка ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку з дислокацією стволового відділу.
Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ, слід вважати, що смерть ОСОБА_10 настала, вірогідніше, не менш ніж за 20-24 годин до огляду трупа на місці події.
Встановлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження на голові та тулубі могли утворитися внаслідок впливу кулаков рук або взутою ногою.
Показання підозрюваного, зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту від 16.03.2017 року, в цілому не протирічать судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 : ОСОБА_9 вказує на спричинення ударів кулаком в область обличчя, але неточно каже про їх кількість, і точну локалізацію; вказує на вплив рукою в область шиї, однак, точно не описує механізм впливу руки.
Висновок експерта № 36 МК-С/17/487-С/17 від 07.04.2017 року, згідно якого, при дослідженні трупа ОСОБА_10 , на під`язиковій кістці один повний поперечний (згинальний) перелом лівого великого рогу, з ознаками розтягування на зовнішній поверхні і стиснення на внутрішній, а також один неповний поперечний (згинальний) перелом правого великого рогу, з ознаками розтягування на зовнішній поверхні і «валикообразним» вспучуванням компактної речовини в області перелому по внутрішній поверхні. На щитовидному хрящі встановлений повний поперечний (згинальний) перелом лівого верхнього рогу, у його основі з ознаками розтягування на зовнішній поверхні і стиснення на внутрішній. Вказані переломи, найімовірніше, утворилися при боковому впливі зовнішньої сили, не виключено їх утворення при удавленні шиї руками.
Висновок експерта № 359Гс/17/487-с/17 віл 13.04.2017 року, згідно якого, при дослідженні трупа ОСОБА_10 , у маркованому об`єкті № 1 встановлені морфологічні прояви субдуральної гематоми прижиттєвого походження з початковими реактивними змінами (початок клітинної реакції).
У маркованих об`єктах № 2, №3, №9, №11, №14 встановлені крововиливи прижиттєвого походження з початковими реактивними змінами (початок клітинної реакції).
У маркованих об`єктах № 8, №10, № 12, встановлені крововиливи прижиттєвого походження з мінімальними реактивними змінами (відсутній вихід лейкоцитів за межі судин).
У маркованих об`єктах №4, №5, №6 встановлені морфологічні прояви субарахноїдального крововиливу і крововиливів у речовину головного мозку прижиттєвого походження з початковими явищами реактивного запалення, виражений набряк тканин головного мозку. Також у маркованому об`єкті №4 встановлені сліди заживлення забиття кори головного мозку у вигляді гліально-мезенхімального рубця.
У маркованому об`єкті № 7 встановлені діапедезного характеру периваскулярні крововиливи, виражений набряк тканин головного мозку.
Висновок експерта № 646-Т/17/487-С/17 від 15.03.2017 року, згідно якого в крові, сечі, м`язі стегна ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в кількості: в крові 3,59 %, в сечі 4,335, в субдуральній гематомі 0,86%.
Висновок експерта № 183к-Ис/17 від 15.03.2017 року, згідно якого кров ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемагглютинином анти-В.
Висновок експерта № 819-С/17 від 27.03.2017 року, згідно якого у ОСОБА_9 мали місце синці на правій руці. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів та могли бути отримані в строк до 3-х діб до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також кольором синців. За ступенем тяжкості синці викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висновки експерта № 353-Ц/17 від 19.04.2017 року та № 354-Ц/17 від 19.04.2017 року, згідно яких в піднігтьовому змісту обох рук ОСОБА_9 виявлені сліди крові людини, в якій виявлений антиген А. Походження крові не виключається від будь-якої людини з груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемагглютинином анти-В, яким міг бути як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_9 , за умови наявності у останнього тілесних ушкоджень, супроводжених наружною кровотечею на момент вказаних подій. В піднігтьовому змісту лівої руки ОСОБА_10 виявлені сліди крові людини, в якій виявлений антиген А. Походження крові не виключається від будь-якої людини з груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемагглютинином анти-В, яким міг бути як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_9 , за умови наявності у останнього тілесних ушкоджень, супроводжених наружною кровотечею на момент вказаних подій.
Висновок експерта № 194-Ис/17 від 29.03.2017 року згідно якого на шортах ОСОБА_9 виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти-В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається.

Зазначені показання свідків, письмові докази по справі, висновки експертів узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч. 2 ст. 121 КК України.
При постановленні обвинувального вироку, районний суд відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, поза розумним сумнівом.

Колегією суддів ретельно перевірені й інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого, в результаті встановлено наступне.
Стосовно неправильності кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів зазначає, що в ході судового слідства було встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами те, що обвинувачений в ході конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть. Таким чином, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Твердження обвинуваченого про те, що потерпілий був у стані сильного алкогольного сп`яніння, падав, бився об різні предмети та таким чином міг отримати тілесні ушкодження спростовуються вищевказаними висновками експертів та показаннями свідків.
Доводи обвинуваченого про те, що потерпілий залишився дома, а він покинув квартиру, а коли повернувся вранці, ОСОБА_10 був мертвий спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 , яка показала про те, що 14.03.2017 року близько 09-00 год. повернувшись додому, вона не змогла відчинити двері, оскільки на підлозі лежав чоловік. ОСОБА_9 також знаходився в кімнаті, спав.
Посилання обвинуваченого про те, що судом не прийнято до уваги показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не відповідають дійсності. Показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 викладені у вироку та їм дана оцінка. Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні взагалі не допитувався.
Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при здійсненні кримінального провадження, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення районного суду про визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є законним та обгрунтованим, прийнятим за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду із дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 та скасування вироку суду немає.
Також слід зазначити, що при апеляційному розгляді справи обвинувачений пояснив, що з потерпілим ОСОБА_10 раніше він знайомий не був, пустив його у своє помешкання просто так, тому, що останній постукав у вікно. Після цього на прохання ОСОБА_10 пішов у магазин за спиртним для останнього. Магазин був зачинений, обвинувачений пішов у магазин в іншому районі та повернувся додому лише вранці. В апеляційній скарзі обвинувачений вказує про свою обізнаність про те, що потерпілий тривалий час знаходився у «запої», при тому, що з пояснень обвинуваченого слідує, що вони знайомі не були. Такі пояснення обвинуваченого є суперечливими, нелогічними, спростовуються отриманими по справі доказами та підтверджують правильність висновку районного суду про необхідність їх критичної оцінки.
Крім того, в апеляційній скарзі обвинуваченого відсутні посилання на передбачені ст. 415 КПК України порушення, що є підставами для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду кримінального провадження.

Апеляційним судом перевірені доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність призначення покарання, в результаті встановлено наступуне.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер і ступінь його суспільної небезпечності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працює, є пенсіонером, інвалідом 2 групи, на обліках у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2007 року з діагнозом органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ушкодження головного мозку. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 319 від 19.04.2017 року ОСОБА_9 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного розладу особистості. Відповідно до свого стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_9 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. З 21.09.2000 року по 03.10.2000 року ОСОБА_9 перебував в КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. О.І.Мещанінова з діагнозом забій головного мозку з контузіями лобних долей. З 29.03.2001 року по 03.04.2001 року ОСОБА_9 перебував на стаціонарном лікуванні з діагнозом повторна черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Садна потиличної області. За місцем мешкання характеризується негативно, має на утриманні непрацездатну мати.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст.121 КК України у виді семи років позбавлення волі, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, наявність у нього непрацездатної матері, а також положення ч.ч. 2,3 ст. 50 КК України, згідно із якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання.
Доводи апеляційної скарги прокурора про призначення обвинуваченому занадто м`якого покарання є непереконливими, спростовуються викладеними у вироку районного суду та даній ухвалі обставинами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, обставин справи, згідно яких злочин було вчинено в ніч з 13 на 14 березня 2017 року, тобто до 20.06.2017 року, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 весь час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням у строк відбування покарання з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року стосовно ОСОБА_9 - без змін.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 березня 2017 року по 20 серпня 2019 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: