справа 278/2764/16-к
У Х В А Л А

10 жовтня 2019 року м. Житомир Суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянув заяву начальника загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для звернення до виконання, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувало кримінальне провадження по обвинуваченю ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 3.03.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України останнього звільнено від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 11 279 грн. 26 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.

25.09.2019 року від начальника загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області, ОСОБА_2 , надійшла заява, якою остання просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа №278/2764/16-к в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 11 279 грн. 26 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів, для звернення до виконання.

В обґрунтування заяви зазначила, що при перевірці стану виконавської дисципліни в загальному відділі суду було виявлено, що вирок у даній справі виконано не в повному обсязі, а саме - у встановлені законом строки з невідомих причин не був виписаний виконавчий лист в частині стягнення з ОСОБА_3 судових витрат на користь держави в сумі 11 279 грн. 26 коп.

ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор також подав заяву про розгляд справи без фіксації технічними засобами, заяву підтримав.

Від ОСОБА_3 надійшла заява, якою останній просив розгляд справи проводити без його участі. До заяви долучив оригінал квитанції №15 від 8.10.2019 року про сплату судових витрат на користь держави в рамках розгляду зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, що ухвалив вирок має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Cтягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України, за якою у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи викладене, факт сплати ОСОБА_3 на користь держави 11 279, 30 гривень процесуальних витрат на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні, що підтверджено останнім документально, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви.
На підставі наведеного, керуючись ст. 100, 372, 392, 535, 537, 539 КПК України, ст. 433 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1