Справа № 638/2/18
Провадження № 1-кп/638/393/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0005011 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

встановив:

До суду з Харківської місцевої прокуратури №1 надійшли матеріали кримінального провадження №0005011 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України з затвердженим 29 грудня 2017 року обвинувальним актом по справі.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 21 червня 2019 року.

У судовому засіданні прокурором заявлені клопотання, яке було підтримано потерпілим про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вислухавши думку адвоката та обвинуваченого, які при вирішенні клопотання прокурора поклалися на розсуд суду, суду суд вважає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати та не зменшилися.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Під час розгляду питання щодо продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою вивчалась можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше неоднарозово судимий, офіційного працевлаштування немає, проживає без реєстрації, є підстави вважати, що знаходячись на свободі він може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілих, свідків, допит яких планується судом, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує останньому строк тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.314-316, 331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження №0005011 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України строк тримання під ватрою на 60 діб до 01 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя