ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2120/19 Справа № 210/1882/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року у задоволенні подання "Криворізької виправної колонії (№80)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовлено.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що надані відомості про особу засудженого, що містяться в матеріалах особової справи, не можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 своїм сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що представником адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» засудженим, та його захисником не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, тому не знайшов підстав для задоволення подання.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене положеннями ст. 81 КК України.
Вимоги скарги засуджений обґрунтовує тим, що суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам на підтвердження доведеності його виправлення. Вказує на те, що працює з перших днів відбування покарання та має сім заохочень. На переконання ОСОБА_5 , суд необґрунтовано посилався на те, що він не працював з січня 2018 року, оскільки з наданої суду довідки видно, що з цього часу й дотепер він залучений до безоплатної суспільно-корисної праці з благоустрою колонії, прилеглих до неї територій, а також житлово-побутових умов.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу засудженого, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_5 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, при розгляді провадження судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України, у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, тобто за умисний тяжкий злочин.
Поряд із цим, судом враховано, що прибувши до КВК № 80 ОСОБА_5 має сім заохочень: подяку від 19.05.2016 за за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, подяку від 04.05.2017 за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, подяку від 26.10.2017 за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, подяку від 22.01.2018 за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, подяку від 04.07.2018 за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, подяку від 05.10.2018 за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, та подяку від 23.01.2019 за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці та зразкову поведінку, стягнень не мав. Згідно довідки про доходи ОСОБА_5 за період з січня 2018 року до роботи не залучався.

Надаючи оцінку наведеним обставинам в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування щодо засудженого ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Доводи ОСОБА_5 про ненадання судом належної оцінки його особі, колегія суддів розцінює як безпідставні.
Як видно з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання установи виконання покарань.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог скарги засудженого, колегія суддів виходить з того, що поведінка ОСОБА_5 не зазнала позитивних змін, на що вказує вчинення ним тяжкого злочину в період іспитового строку.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4