ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4589/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1421/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московськогорайонного суду м.Харкова від 13 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московськогорайонного суду м.Харкова від 13 грудня 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульянівськ, Росія, вірмена, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента Харківського професійного ліцею будівельних технологій, неодруженого, не працевлаштованого, раніше судимого 10.03.2017 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст.ст.75,104 звільненого від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.03.2017 року, і остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що 28.01.2017 приблизно о 12:15 неповнолітній ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в приміщенні кафе «Бутербродна» за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, 143, де побачив на столі мобільний телефон, який належить малолітній потерпілій ОСОБА_9 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно з поверхні столу викрав мобільний телефон ТМ «Lenovo P1ma40» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 3300,00 грн., в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС-Україна» № НОМЕР_3 , вартістю 20,00 грн., а всього на загальну суму 3320,00 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3320,00 грн.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.01.2017 приблизно о 12:05 разом із ОСОБА_11 прийшли за місцем мешкання спільного знайомого ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 . Коли двері вказаної квартири відкрив батько ОСОБА_12 - ОСОБА_13 та повідомив, що вдома його сина немає, у неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_11 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, з проникненням у житло.
Так, розподіливши між собою ролі, неповнолітній ОСОБА_7 із ОСОБА_11 повторно постукали у двері вищевказаної квартири, та коли ОСОБА_13 відчинив їм двері, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в складі зазначеної групи та за попередньою змовою, відкрито проникли в квартиру, де ОСОБА_11 із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, став наносити ОСОБА_13 численні удари кулаками рук в область голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. В цей час неповнолітній ОСОБА_7 , який раніше неодноразово перебував в даній квартирі та добре орієнтуючись на місці, забіг на кухню квартири, звідки відкрито викрав ноутбук ТМ «Lenovo G 550» із зарядним пристроєм до нього вартістю 2990 грн.
Після чого неповнолітній ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, звернувши його у свою власність та розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 16.04.2017 приблизно о 15:30, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - власником зазначеної квартири, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , вживали алкогольні напої. В цей час до зазначеної квартири увійшли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , з якими вище перелічені продовжили вживати алкогольні напої.
Через деякий час, знаходячись в приміщенні зазначеної квартири, приблизно о 22:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на вчинення нападу з метою незаконного збагачення шляхом заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді застосування насильства до потерпілого та протиправного заволодіння його майном, бажаючи цього, схопив потерпілого за ліве плече в верхній та середній третині, та наніс один удар кулаком своєї руки, якої саме в ході досудового слідства не встановлено, в потиличну ділянку голови потерпілого, від чого останній присів передньою поверхньою колінних суглобів, впершись в підлогу. Далі, в той момент коли потерпілий знаходився у вищевказаному положенні, ОСОБА_7 наніс стопою лівої ноги кілька ударів по обличчю потерпілого. Після чого, коли потерпілий знаходився в положенні сидячи вже біля балконних дверей, ОСОБА_7 наніс потерпілому два або три удари, більш точну кількість в ході досудового розслідування не встановлено, в межу правої скроневої та лобної ділянки, а також у праву вилочну ділянку. Далі, ОСОБА_7 схопив за задню воротникову частину одягу ОСОБА_19 , підвів його та спитав, чи є у нього гроші, на що останній повідомив, що не має, після чого ОСОБА_7 обшукав вміст кишень одягу потерпілого ОСОБА_19 , знайшов у останнього мобільний телефон «Nokia 1280», рожевого кольору, IMEI: НОМЕР_4 , електронну цигарку «Jomo Tech» та привласнив їх, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 620,00грн. Після чого, в той момент коли потерпілий знаходився в положенні стоячи, руки були випрямлені вздовж тулуба, ОСОБА_7 , знаходячись на відстані від потерпілого майже впритул, наніс один удар кулаком правої руки по лівій боковій поверхні тулубу в ділянці 6-11 ребра, по середній задній під пахвинній лінії потерпілого. Від чого останній присів та отримав ще один удар від ОСОБА_7 правою рукою у вищезазначену ділянку, від чого потерпілий впав на підлогу, знаходився в положенні лежачи, лівою рукою спирався о підлогу. Знаходячись у вказаному положенні ОСОБА_7 наносив ОСОБА_19 на протязі приблизно п`яти хвилин удари ногами по тулубу та голові.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_21 потерпілому ОСОБА_19 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої вилочної кістки з порушенням цілісності нижнього краю лівої орбіти, садна, синці обличчя, закрита травма грудної клітини з переломом 7, 8, 9, 10 ребер зліва, лівостороннього гемопневматоракса, які утворились від неодноразового ударної дії тупого твердого предмета (предметів), з обмеженою площею травмуючої поверхні, і які належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Московськогорайонного суду м.Харкова від 13 грудня 2018 року, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, обвинувачений посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання недостатньо враховано те, що він з самого початку досудового розслідування та судового розгляду в повному обсязі визнавав свою вину, щиро розкаявся, допомагав розкриттю злочину, вчинив злочин у неповнолітньому віці у зв`язку із складними сімейними обставинами, зі сторони потерпілих будь-яких претензій немає.

Вислухавши доповідь судді; доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який вчинив інкриміновані злочині у неповнолітньому віці, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується за місцем навчання та проживання задовільно, у вчинених кримінальних правопорушеннях щиро розкаявся, вчинив злочини за цим кримінальним провадженням у період іспитового строку.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставини, що пом`якшують покарання, у виді вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім тащирого каяття, а також обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, що належить призначити обвинуваченому, що об`єктивно вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.1 ст. 187, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, явно несправедливим, у зв`язку з його суворістю, колегія суддів не вбачає. Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність пом`якшення призначеного покарання, з урахуванням даних про його особу, який раніше засуджувався, на думку колегії суддів, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 є суспільно-небезпечним і має явну антисоціальну спрямованість своєї особистості.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року), ОСОБА_7 належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27), з 26 червня 2017 року до 26 вересня 2019 року включно, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
З урахуванням тієї обставини, що на час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю відбув покарання за цим вирок, його належить звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Московськогорайонного суду м.Харкова від 13 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 червня 2017 року до 26 вересня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно у зв`язку з фактичним відбуттям покарання.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді