Справа № 164/1940/18 Провадження №11-кп/802/206/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.272 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 05 грудня 2018 року, якою закрито кримінальне провадження за ч.1 ст.272 КК України щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, працює приватним підприємцем, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України несудимий,

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, будучи фізичною особою-підприємцем (юридична адреса: АДРЕСА_1 ) будучи власником, тобто особою, на яку згідно ст. 153 КЗпП України покладено обов`язок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на підприємстві, що повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, всупереч вимогам ст.155 КЗпП України, ст.ст. 6, 18, 21 Закону України „Про охорону праці, п.п. 6, 14 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ № 1107 від 26.10.2011, згідно яких введення в експлуатацію нових і реконструйованих об`єктів виробничого призначення без дозволу органів державного нагляду за охороною праці забороняється, достовірно знаючи про те, що у нього відсутній дозвіл органу державного нагляду за охороною праці на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, у травні 2018 року, більш точна дата в ході проведення досудового розслідування не встановлена, на єдиній території, що за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_3 , встановив блок-пункт автозаправочний АБП.00.00.000 ПС з колонкою паливнороздавальною „ПРАЙМ та розпочав здійснювати підприємницьку діяльність у вигляді роздрібної торгівлі дизельним паливом, не забезпечивши при цьому належних та безпечних умов праці, що створило високу ймовірність початку дії шкідливих факторів, загоряння паливної суміші, вибуху, руйнування споруд, а отже створило загрозу життю осіб та настання інших тяжких наслідків, що було виявлено під час проведення 24.10.2018 року обшуку за участю головного державного інспектора управління Держпраці у Волинській області, чим грубо порушив вимоги вищевказаних нормативних актів та ст. 43 Конституції України, відповідно до якої кожному громадянину гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці.
У судовому засіданні обвинувачений подав клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закрити кримінальне провадження.

Суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

У своїй апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в суді першої інстанції просить ухвалу суду, якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на те, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та Закону про кримінальну відповідальність, оскільки відсутні дані про щире каяття, яке передбачає вжиття заходів для недопущення подібного в майбутньому, та усунення заподіяної шкоди. Також вважає, що суд невірно вирішив питання щодо речових доказів.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив скасувати ухвалу суду, думку обвинуваченого, який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить наступного до висновку.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтями 415, 412 КПК України визначені порядок та підстави для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим, прокурор в апеляційній скарзі прохаючи про призначення нового судового розгляду не навів жодних підстав для цього, які передбачені законом.

Оскільки суд не може вийти за межі апеляційної скарги, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду, апеляційний суд не вбачає.

Згідно ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Приймаючи рішення у справі, апеляційний суд враховує також і те, що обвинувачений вперше (оскільки судимість погашена на підставі ст.89 КК України) вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, збитки або шкода відсутня.

Твердження апелянта про відсутність щирого каяття в діях обвинуваченого не підтверджені будь-якими фактичними даними.

Окрім того, поведінка обвинуваченого на майбутнє також не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

На думку апеляційного суду, якщо посягання фактично не спричинило суспільне небезпечних наслідків, дійове каяття може не включати повне відшкодування завданих збитків та усунення заподіяної шкоди, а тому доводи прокурора про неусунення заподіяної шкоди, за відсутності такої, про що вказано і в обвинувальному акті, є необґрунтованими.

Звертає апеляційний суд увагу і на той факт, що в обвинувальному акті, затвердженому прокурором ОСОБА_10 , який брав участь в суді першої інстанції та не заперечував щодо клопотання обвинуваченого, при цьому і оскаржує вирок, зазначені пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як убачається з ухвали, суд першої інстанції при розгляді справи, скасувавши арешт, повернув речові докази обвинуваченому, які йому і належали з дотриманням вимог ч.4 ст.174 КК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

На думку апеляційного суду, доводи прокурора про порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання речових доказів, не відповідатимуть загальним засадам кримінального провадження. Більше того, сам прокурор не вказує про те, в чому ж конкретно відбулось порушення щодо речових доказів, а лише посилається на ст.100 КПК України.

За таких обставин, підстав для скасування ухвали з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 05 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді