Провадження № 1-кп/243/520/2019
Єд. унік. № 243/3817/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00000350 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

20.10.2009 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

30.06.2010 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст. 164 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

05.01.2017 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував на території ферми за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , в якого він на той час працював, де побачив в приміщенні телятника тюки сіна в кількості п`яти штук. У той же час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цій же день та час ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав тюки сіна в кількості п`яти штук з приміщення телятнику та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 362, 50 грн.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті скоїв інкриміноване йому діяння. У вчиненому щиро розкаявся, просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та потерпілим, та призначити узгоджене ними покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_5 він не має, у зв`язку із чим просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим.

08 квітня 2019 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення згідно із вимогами ст. ст. 469, 471 КПК України.

Згідно із цією угодою, обвинувачений та потерпілій дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, а саме позбавлення волі строком на два роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий досягли угоди про примирення, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за наведених обставин та між ними була досягнута згода щодо призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд доходить висновку, що угоду про примирення слід затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладання сторонами угоди, у тому, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (у лікарі-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має, шкода відшкодована шляхом повернення майна).

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченого винним в інкримінованому йому діянні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати, відповідно до ст.. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. ст. 131, 176 КПК України, не обирався та не застосовувався.

Речові докази по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 468-469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену 08 квітня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за цією статтею кримінального закону у виді двох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.ст. 131, 176 КПК України, не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1256 грн.

Речові докази п`ять тюків сіна, вага кожного 22 кг., ширина 50 см, довжина 90 см, які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 передати у власність потерпілому ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1