Справа № 171/205/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове кримінальне провадження №0001166 від 20.11.2018 року, яке надійшло з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровській області за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До суду надійшло клопотання яке прокурор підтримав в судовому засіданні про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на термін 60 днів, оскільки строк тримання під вартою закінчується, але на теперішній час судовий розгляд не завершено, не зменшились ризики, які існували на час обрання обвинуваченому такої міри запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання вказаних ризиків. У разі визнання ОСОБА_5 винним у кримінальному провадженні, у вчинені якого він обвинувачується йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, раніше судимий, не відбувши покарання, маючи не зняту та не погашену судимість вчиняє новий злочин, ніде не працює, не має сім`ї, необхідності догляду за ким-небудь в нього не має, міцних соціальних зв`язків з правослухняними громадянами в місці його проживання не встановлено, суспільно корисною працею не зайнятий, все це унеможливлює застосування до нього менш м`якого запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 заперечував щодо заявленого клопотання прокурором, зазначив що обвинувачений має постійне місце проживання, щодо ствердження прокурора про відсутність постійного місця роботи зазначив, що майже половина мешканців України не має постійного місця роботи та це не є підставою щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та вважає що достатнім запобіжним заходом є цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він даного кримінального правопорушення не вчиняв.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, беручи до уваги конкретні обставини справи, наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України.

Крім того, суд вважає, що продовження строку утримання під вартою ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Суд враховує наявність у обвинуваченого місця проживання, однак вважає, що вказані обставини не являються підставою для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу.

Тому клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів 14.12.2019 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 371, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою на 60 днів до 14.12.2019 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про скасування та заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який - відмовити.

Ухвала, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року, може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1