Справа № 367/8699/19
Провадження №1-кп/367/550/2019
УХВАЛА
Іменем України
03 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представник служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000083 від 10.02.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшло кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000083 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства. Також, прокурор заявив суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , який спливає 08.12.2019 року. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до неповнолітнього обвинуваченого згідно ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, який є особливо тяжким злочином, передбачений ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження не підсудне Ірпінському міському суду Київської області, у зв`язку із тим, що злочин було вчинено на території юрисдикції Макарівського районного суду Київської області.
Крім того, захисник та законний представник заперечували щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що можливо обрати інший запобіжний захід щодо ОСОБА_9 не пов`язаний із триманням під вартою, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, мотивуючи це недоведеністю ризиків прокурором. Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував щодо продовження йому строків тримання під вартою.
Потерпіла та її законний представник в підготовче судове засідання не з`явились, надали суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.
Заслухавши думку учасників розгляду, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, колегія суддів прийшла до висновку про те, що дане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, та його слід передати на розгляд до іншого суду, а саме Макарівського районного суду Київської області, з таких підстав.
Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Як вбачається з обвинувального акту затвердженого прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області 18.06.2019 року, ОСОБА_9 , обвинувачується у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному заподіянні смерті іншій людині малолітній дитині, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Стаття 218 КПК України передбачає, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту в даному кримінальному провадженні місцем вчинення кримінального правопорушення є Київська область Макарівський район с. Калинівка. В підготовчому судовому засіданні прокурором не було надано суду доказів на підтвердження законних підстав для направлення даного обвинувального акту до Ірпінського міського суду Київської області.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальності якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Частина 2 ст. 34 КПК України, передбачає, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Таким чином, колегія суддів, вважає, що дане кримінальне провадження підлягає направленню до Макарівського районного суду Київської області, у зв`язку із чим, вважає за необхідне звернутись до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Також, суд, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 10.10.2019 року ОСОБА_9 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 08 грудня 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд, заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування обвинуваченому у відповідності до вимог п. 5 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення підготовчого судового засідання судом не відпали. Оскільки обвинувачений, обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, оскільки не має місця постійного проживання, незаконно впливати на свідків або малолітню потерпілу, яка є сестрою обвинуваченого та через свій малий вік може піддатися незаконному впливу, які ще не допитувались в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
До неповнолітнього обвинуваченого згідно зі ст. 492 КПК може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом з тим слід ураховувати, що затримання та тримання під вартою, як виключний захід, може застосовуватись лише у випадку, коли неповнолітній обвинувачується у скоєнні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК.
Колегією суддів, враховано, що тримання під вартою має застосовуватися до неповнолітнього тільки у виняткових випадках, як винятковий захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98р. у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Суд не може прийняти до уваги доводи сторони захисту з приводу того, що обвинуваченому може бути замінений запобіжний захід на більш м`який, оскільки обвинувачений не має мети вплинути на потерпілу по даному кримінальному провадженню, ухилятися від суду. Так, на теперішній час судом ще не допитано потерпілу по даному провадженню, та судом враховується, що ОСОБА_9 , є рідним братом малолітньої потерпілої, тому перебуваючи на свободі, обвинувачений буде мати можливість вчиняти тиск на останню.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні і на теперішній час.
Суд не приймає доводи захисника, про можливість заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки вони не спростовують доводи прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою становить 45 (сорок п`ять) днів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 34, 176-178, 193-194, 199, 314, 315, 372, 376, 395, 492 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про продовження строку тримання під вартою неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 - задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 45 (сорок п`ять) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 03.12.2019 року до 16.01.2020 року, включно.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.
Повний текст ухвали буде складено в межах строків визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 04 грудня 2019 року.
Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3