Справа № 206/5846/19
Провадження № 1-в/206/439/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ "ІВЦ (№133)": ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 26.06.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі; 11.04.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 місяці; 21.12.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців, засудженого: 04.06.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі; 09.07.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі; згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016 року зараховано у строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме період з 08.12.2013 року по 11.08.2014 року; згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2018 року замінено невідбуту частину 01 р. 05 м. 25 дн. позбавлення волі на обмеження волі на підставі ст. 82 КК України,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

18.10.2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення.
Захисник-адвокат в судовому засіданні просив заходовльнити клопотання засудженого та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Представник ДУ "ІВЦ (№133)" в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого та захисника-адвоката, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 в місцях виконання покарання з 11.12.2013 року, під час перебування в УВП № 4 м. Дніпро режим утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, з 29.09.2014 року відбував покарання у ДВК (№89), де характеризувався позитивно, мав 5 заохочень та 2 стягнення, які погашені за спливом часу, з 20.11.2018 року відбуває покарання у ДУ "ІВЦ (№ 133)", характеризується позитивно, має 3 заохочення, після прибуття до установи був працевлаштований на власному виробництві установи.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень у цій установі, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 04.03.2021 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , які досліджені в судовому засіданні, він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність трьох заохочень не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення, оскільки за період відбуття покарання він отримував серед ряду захочень, ще й два стягнення, які хоча зняті та погашені, та не дають суду впевнитись у тому, що він підлягає умовно-достроковому звільненню так як звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1