У Х В А Л А
10 червня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2018
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2018 за ч. 2 ст. 246 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2018 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 246 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.
11.12.2018 начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2018.
В обґрунтування клопотання зазначено, що вирок суду щодо ОСОБА_5 надійшов до Зміївського РВ з питань пробації на виконання 21.08.2018. Засуджений ОСОБА_5 був викликаний для проведення співбесіди з метою роз`яснення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а також наслідків їх невиконання.
Будучи ознайомленим із встановленими днями явки для реєстрації, 03.09.2018 та 03.12.2018 без поважних причин не з`явився на реєстрацію до органу пробації. За фактом порушення порядку та умов відбування покарання засудженим були надані письмові пояснення та винесено застереження у вигляді письмового попередження.
Начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 подала заяву, в якій просить розглянути подання за її відсутності, наполягає на його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_3 при вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Неодноразово, ухвалами суду від 30.01.2019, 13.02.2019 та 07.03.2019 відносно засудженого було застосовано привід у судові засідання.
На виконання ухвали про привід було надано рапорт поліцейського Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , де зазначено, що ОСОБА_5 зобов`язано явкою у судове засідання.
Відповідно до ст. 134 КПК України, слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою. Суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
ЄСПЛ у справі «Лазаренко та інші проти України» постановив, що національними судами було порушено п. 1 ст. 6 конвенції, де визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Крім того, у цьому рішенні, ЄСПЛ виходив з того, що національне законодавство України містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін процесу про ключові процесуальні дії і дотримання таким чином принципу рівності сторін та зберігання відповідної інформації, оскільки загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 належним чином був проінформованим про розгляд подання, бажання бути присутнім у судовому засідання не виявив, суд дійшов висновку про можливість його розгляду за відсутності засудженого.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши особову справу відносно ОСОБА_5 №17 (Н)/2018, суд дійшов наступного:
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно вимог ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до підпунктів 5.3, 5.4 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 за № 270/1560 (далі - Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.
З подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 , якому були роз`яснені умови та порядок відбування покарання з випробуванням, а також наслідки їх невиконання ухиляється від виконання покладених на нього вироком обов`язків.
Зокрема, як вбачається із постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 29.08.2018, із якою засуджений ОСОБА_5 ознайомлений того ж дня, його зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Зміївського РВ з питань пробації за адресою м. Зміїв, вул. Гагаріна, 15 у перший понеділок кожного місяця. (а. с. 12 особової справи)
Лист реєстрації з визначеними датами реєстрації 03.09.2018 та 03.12.2018 не містить підпису ОСОБА_5 , а мається застереження "неявка/попередження" (а. с. 13 особової справи).
Неявка ОСОБА_5 носить систематичний характер, що свідчить небажання стати на шлях виправлення.
Сукупність зазначених ініціатором клопотання підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ч. 2 ст. 78 КК України є переконливими.
За таких обставин, подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2018 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2018 ОСОБА_5 - задовольнити.
ОСОБА_5 направити для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2018 за ч. 2 ст. 246 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Ухвалу направити для виконання до Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий: