Справа № 466/4068/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , заявника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення особі про підозру та постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку,-

встановив:

21.05.2019 адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з скаргою на повідомлення особі про підозру та постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 07.04. 2016 ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; скасувати постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного від 11.04.2016 в частині, що стосується ОСОБА_5 ; зобов`язати Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області внести відповідні відомості про зняття з розшуку ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань; зобов`язати Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області внести відповідні зміни у базу даних про зняття з розшуку ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення судді скарга 21.05.2019 розподілена слідчому судді ОСОБА_6 .

22.05.2019 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за скаргою, яка ухвалою Львівського апеляційного суду від 21.06. 2019, скасована, а матеріали скарги направлені на новий судовий розгляд в порядку глави 26 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення судді скарга 01.07.2019 розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги покликаються на те, що Шевченківським ВП ГУНП у Львівській області здійснювалось досудове розслідування внесеного до ЄРДР за №0004558 від 28.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. В межах даного кримінального провадження, в якості свідка був допитаний ОСОБА_5 . Крім того, між ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були проведені одночасні допити, під час яких потерпілі заявили про те, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення даного кримінального правопорушення і про відсутність до нього претензій.

З відповіді Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області на адвокатський запит, з`ясувалось, що відносно ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру, постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук.

Вважає, що повідомлення про підозру, постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук є незаконними, прийнятими із істотними порушенням норм кримінального процесуального законодавства, а тому змушений звернутись з скаргою до суду.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02.07.2019 скаргу відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду (а.с.43).

В судовому засіданні 12.07.2019 прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 заперечила проти задоволення скарги, покликаючись на мовити викладені в письмових заперечення, які долучено до матеріалів справи (а.с.63-66, 67-70), скерувала на адресу суду заяву про завершення розгляду справи у її відсутності. (а.с.71).

В судовому засіданні 12.07.2019 заявник ОСОБА_4 скаргу підтримав, покликаючись на мовити викладені в скарзі, скерував на адресу суду заяву про завершення розгляду скарги у його відсутності.(а.с.72).

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вважає за можливе завершувати розгляд скарги у відсутності учасників без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухїавши пояснення заявника,прокурора,з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні з`ясовано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , 28.12.2015 приблизно о 00 годин 40 хвилин перебуваючи на перехресті вулиць Замарстинівська - Торф`яна у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та з метою заволодіння їхнім майном застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_9 наніс два удари кулаком руки в голову потерпілому ОСОБА_7 , водночас ОСОБА_11 , продовжуючи спільні протиправні дії, наніс один удар ногою в голову потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді садна на правій половині обличчя, яке згідно висновку судово- медичної експертизи №2243 від 28.12.2015 відноситься до легкого тілесного ушкодження, та відкрито заволодів: мобільним телефоном марки «Нокіа 5300», вартістю 800 грн. який належить потерпілому ОСОБА_7 , та заволодів мобільним телефон марки «Самсунг Дуос» вартістю 3000 грн. який належить потерпілому ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілому наніс, два удари кулаком в область живота потерпілому ОСОБА_8 та відкрито заволодів його взуттям, а саме: чорними зимовими черевиками вартістю 680 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_9 завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_7 на суму 800 грн., та потерпілому ОСОБА_8 на суму 3 680 грн.

Вина ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

протоколом огляду місця події від 28.12.2015, під час якого виявлено та вилучено два мобільні телефони марки «Nokia» та один марки «Samsung»; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які вказали на ОСОБА_9 та на ОСОБА_5 як на осіб, які вчинили відносно них кримінальне правопорушення; висновками судово-медичного експерта №2243 та №2244 від 28.12.2015, відповідно до яких у ОСОБА_7 наявні легкі тілесні ушкодження, у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не виявлено; протоколами допиту свідків - інспекторів патрульної служби УПП ГУНП у Львівській області, які прибули на місце події, зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які зазначили, що затримали ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на місці скоєння злочину та на яких вказували потерпілі; слідчими діями, а саме проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

07.04.2016 складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

11.04.2016 кримінальне провадження зупинене у зв`язку із розшуком підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

05.05.2018 року у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_9 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004558 від 28 грудня 2015 року.

30.05.2018 обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, скеровано в Шевченківський районний суд м. Львова для розгляду.

Однак, у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , 30.05.2018 слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення останнього в розшук.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 19.07.2018 ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до п.3 ст.17 КПК України, підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не складений та на даний час не скерований до суду, та триває досудове розслідування, з метою не порушення конституційних прав особи, суд у постановлені вироку відносно ОСОБА_9 не міг посилатися на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

Щодо вимоги про скасування повідомлення про підозру від 07.04.2016, судом встановлено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004558 від 28.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі зібраних доказів 07.04.2016 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 ; кримінальне провадження 11.04.2016 зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.135, ст.136 КПК України, ОСОБА_5 належним чинном повідомлено про виклик, та підтверджено отримання особою повістки про виклик або» ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розписка особи про отримання повістки», що підтверджується матеріалами кримінального провадження №0004558, (а.с.125-131).

Відповідно до пункту 26 пункту 7 параграфу 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільно процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів», внесено зміни до ст.309 КПК України, відповідно до яких частину другу ст.309 КПК України доповнено, та згідно з вказаними змінами під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Крім того, відповідно до п.4 параграфу 2 Розділу 4 Перехідних положень цього Закону, підпункти 11-27 пункту 7 параграфу 1 розділу 4 (зміни до статей 132-332 КПК) вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто з 15.03.2018 і не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесенні в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Відтак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, в якому 07.04.2016 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , внесенні 28.12.2015, тобто до внесення змін до ст.309 КПК України пунктом 26 пункту 7 параграфу 1 розділу 4 Закону України від 03.10.2017, які набули чинності 15.03.2018, а тому не передбачено можливості оскарження повідомлення про підозру, відтак скарга з даного приводу подана безпідставно.

Щодо вимог про скасування постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук, встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 належним чинном повідомлено про підозру, із дотриманням вимог ст.ст.135,136 КПК України, останній на письмові виклики прибути до слідчого, не з`явився, за місцем проживання був відсутній, а також не подав підтверджуючі документи про перебування його на законних підставах за кордоном (Республіка Польща), 11.04.2016 слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення останнього в розшук.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, вважаю, що наведені скаржником у своїй скарзі від 21.05.2019 факти не містять обставин, які можуть свідчити про непричетність ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а тому вважаю, що у задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення особі про підозру та постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 107, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановив:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення особі про підозру та постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1