У Х В А Л А
Іменем України

03 вересня 2019 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , в присутності слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 0004745 від 26.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 27.05.2011 Року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покаранняз іспитовим строком 2 роки;
24.04.2012Року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 15.04.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 25 днів.

ВСТАНОВИВ:
03.09.2019 року слідчий СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 звернулася до суду в рамках кримінального провадження №0004745 від 26.06.2019 року з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 .

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз: 24.04.2012 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 15.04.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 25 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і непогашені в установленому законом порядку судимості, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 28.05.2019 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, заходячись біля будинку № 14/13 по пр. В. Маяковського, в м. Києві, побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 , після чого у них виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із насильством, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи згідно розподілених ролей, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 та із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я потерпілого нанесли останньому удвох руками не менше 5 ударів в область голови та тулуба, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я) у вигляді синця в тім`яно-скроневій ділянці зліва, на верхній повіці лівого ока, на передній поверхні правого плечового суглобу, на правій лопатці, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, від яких потерпілий ОСОБА_8 впав на землю та втратив свідомість, тим самим ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, подолали волю потерпілого ОСОБА_8 до опору.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи згідно розподілених ролей, рукою із кишені одягу потерпілого ОСОБА_8 дістала гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходились грошові кошти в сумі в сумі 6970 гривень, 4 службові перепустки на ім`я ОСОБА_8 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, 3 талони на проїзд в громадському транспорті м. Києва, із яких: 2 не становлять для потерпілого матеріальної цінності, 1 талон, вартістю 8 гривень та безконтактна картка «Київського метро», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить із залишком коштів на рахунку у сумі 48 гривень. В цей час, ОСОБА_5 , діючи згідно розподілених ролей, дістав із кишень одягу потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Nokia», вартістю 430 гривень, з SIM-картками операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «Київстар», без залишку коштів на рахунках, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять.

Після чого, ОСОБА_5 , разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а майном, яким заволоділи шляхом розбою розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 7456 гривень.
23.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а сааме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , оглядом місця події від 28.05.2019 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , речовими доказами у кримінальному провадженні.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно ст. 12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечують, просять застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі.

Вислухавши думки прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

В наданих до суду матеріалах наявні вагомі докази про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді арешту на строк від 7 до 10 років.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Прокурором доведено обставини, передбачені ст. 194 КПК України, передбачені п.1, п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що є тяжким злочином, проте враховуючи особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, має постійне зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , зважаючи на недоведеність прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає за доцільне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу саме у виді цілодобового домашнього арешту буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд звертає увагу на те, що з моменту повідомлення йому про підозру, а саме з 23.07.2019 року у суду відсутні докази порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 195, 196, 202, 309, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів - до 24 годин 00 хвилин 01.11.2019 року, заборонивши йому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування з потерпілим та будь-якими свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 01.11.2019 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу направити для виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду потягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1