Дата документу 15.08.2019 Справа № 317/2190/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2190/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1377/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за поданням ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Біленківська виправна колонія (№ 99)»,

захисника-адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 05 липня 2019 року, якою подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 задоволено.

Своє рішення суд мотивував тим, що поведінка засудженого ОСОБА_6 протягом часу відбування покарання у достатній мірі була стабільно позитивною та активною, а тому подання адміністрації є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на те, що згідно з поданими та перевіреними у судовому засіданні доказами слідує, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання умовно-достроково на строк, який залишився.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, оскільки 13 січня 2017 року Запорізьким районним судом Запорізької області йому було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеження волі. Також, 14 травня 2018 року Запорізьким районним судом Запорізької області було відмовлено засудженому у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.81 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначає, що поведінка засудженого має оцінюватися протягом всього часу його перебування у виправній колонії, однак засуджений ОСОБА_6 працював лише останні 3 місяці 2018 року та 5 місяців у 2019 році, тобто останні місяці, що передували розгляду подання.

Згідно з ухвалою, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , мотивоване тим, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 вересня 2013 року.
У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 ОСОБА_10 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у ньому.
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 також підтримали подання, зазначили, що засуджений розкаюється, усвідомлює свою провину, під час відбування покарання виправився.
Прокурор ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні подання; засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і вважали, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону та детально проаналізував дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його поведінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений довів своє виправлення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року, яким його засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст.153 КК України, в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 вересня 2013 року.
Під час тримання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав.
З 07 серпня 2014 року відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії №99.
Згідно з наданою характеристикою, за час відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допускав, має 6 заохочень правами начальника установи та 1 заохочення правами начальника СПС, працевлаштований різноробочим, до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно, приймає участь в роботах по благоустрою установи, у відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги, приймає участь у суспільному житті відділення, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає. За вироком суду має цивільний позов на суму 100000,00грн, на виконанні в бухгалтерії установи знаходиться виконавчий лист на стягнення боргу на суму 63987,96грн, за яким перераховано 681,11 грн .
Отже, зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 за весь час відбування покарання була стабільно позитивною, він проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що ОСОБА_6 має право бути умовно-достроково звільненим від подальшого відбування покарання.

Обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі, з урахуванням даних, що характеризують особу засудженого в цілому, не свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання. Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 05 липня 2019 року, якою подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 задоволено, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4