Дата документу 27.05.2019 Справа № 323/2744/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/982/19
Єдиний унікальний № 323/2744/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка, Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 16.11.2005 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.152 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 31.10.2011 року умовно-достроково на не відбутий термін 5 місяців 15 днів,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 з зазначеною ухвалою не згоден, вказує, що він за час відбування покарання характеризується добре: порушень встановленого режиму тримання не допускає, має 3 заохочення оголошені правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. На виробництві установи не працевлаштований, але постійно залучається до робіт з благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, ставлення до праці сумлінне. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, маю охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, маю достатній рівень навичок необхідних для їх виконання. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, ставлення до праці добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, постійно займається самоосвітою. Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Провину в скоєному злочині визнав, у вчиненому розкаявся. Просить скасувати ухвалу судді про відмову у задоволенні подання про умовно дострокове звільнення, подання задовольнити.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та захисників, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що начальник державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» - начальник арештного дому звернувся до суду з поданням, в якому зазначає, що ОСОБА_6 засуджений 27.07.2012 року Василівським районним судом Запорізької області за п. 12 ч. 2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 16.11.2005 року в виді 5 місяців 15 днів, остаточно призначено покарання у виді 15 років 5 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2013 року вирок Василівського районного суду Запорізької області від 27.07.2012 року змінено. Знижено призначене покарання за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано до вказаного покарання не відбуте покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 16.11.2005 року, остаточно призначено в виді 10 років 3 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.11.2011 року по 03.04.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 15.11.2011 року. Кінець строку: 27.09.2020 року.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року у задоволенні подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» - начальника арештного дому відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення - відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні подання, вказав, що подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_6 є суто формальне. Сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 27.09.2020 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_6 підпадає під умовно-дострокове звільнення по відбуттю 3/4 строку покарання, станом на 31.08.2018 року відбув більшу частину покарання ніж передбачено законом 8 років 02 місяці 5 днів.
Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі (№11) порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 25.11.2011 року утримувався у Запорізькому слідчому ізоляторі, де характеризувався наступним чином: допустив 1 порушення встановленого режиму тримання, заохочень не мав.
З 25.03.2012 року утримувався у Вільнянському слідчому ізоляторі (№11), де характеризувався наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 05.02.2013 року перебував у Запорізькому слідчому ізоляторі, де характеризувався наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 06.04.2013 року утримувався у Вільнянському слідчому ізоляторі (№11), де характеризувався наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 17.06.2013 року відбував покарання в Городищенській виправній колонії (№96), де за час відбування покарання характеризувався посередньо: допустив 1 порушення встановленого режиму тримання, заохочень не мав.
З 30.10.2013 року перебував у Київському слідчому ізоляторі, де характеризувався наступним чином: порушення встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 27.11.2013 року відбував покарання в Городищенській виправній колонії (№96), де за час відбування покарання характеризувався посередньо: допустив 2 порушення встановленого режиму тримання, мав 1 заохочення.
З 28.01.2016 року перебував у Львівській установі виконання покарань (№19), де характеризувався наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 07.02.2016 року відбував покарання в Городищенській виправній колонії (№96), де за час відбування покарання характеризувався наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 28.02.2016 року перебував у Львівській установі виконання покарань (№19), де характеризувався наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 27.03.2016 року відбував покарання в Городищенській виправній колонії (№96), де за час відбування покарання характеризувався наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, мав 1 заохочення.
З 05.06.2017 року відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії (№88), де за час відбування покарання характерезується добре: порушень встановленого режиму тримання не допускає, має 3 заохочення оголошені правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. На виробництві установи не працевлаштований, але постійно залучається до робіт з благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, ставлення до праці сумлінне. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок необхідних для їх виконання. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, ставлення до праці добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, постійно займається самоосвітою, цікавиться літературою. Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Провину в скоєному злочині визнає, у вчиненому розкаюється.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.09.2018 року у задоволенні клопотання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» - начальника арештного дому ОСОБА_10 відносно ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовлено. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.01.2019 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.09.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» - начальника арештного дому ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Матеріали справи направлено до Оріхівського районного суду Запорізької області.

Згідно характеристики ОСОБА_6 за час відбування покарання в установі характеризується наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускає, має 3 заохочення оголошені правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. На виробництві установи не працевлаштований, але постійно залучається до робіт з благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, ставлення до праці сумлінне. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок необхідних для їх виконання. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, ставлення до праці добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, постійно займається самоосвітою, цікавиться літературою. Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Провину в скоєному злочині визнає, у вчиненому розкаюється.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що передчасними є твердження клопотання про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів доходить висновку, що поведінка та ставлення до праці за весь час відбування покарання ОСОБА_6 у своїй сукупності не були сумлінними, тобто останній не довів своє виправлення і перевиховання, а тому останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Доводи апелянта про те, що районним судом не були в повному обсязі з`ясовані дані про його особистість, є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Інші доводи апелянта в апеляційному суді не спростовують висновків районного суду про те, що засуджений ОСОБА_6 своїм ставленням до праці довів своє виправлення.

При перевірці матеріалів справи колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 березня 2019 року, якою в задоволенні подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» - начальника арештного дому відносно засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовлено, залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: