печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000293 від 08.02.2018 року, старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів ОСОБА_4 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте слідчим подано письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 від 08.02.2018 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за фактом у таємного викрадення чужого майна в особливо великих розмірах з правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлено цивільний позов на суми 55 500 000 грн.

04.02.2019 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення неодноразово відвідував Грузинську Республіку.

Відповідно до відповіді Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва «EUROPOL» від 03.07.2019 № IP/7199/19/Е15/20229/AG2/A2/1, підозрюваному ОСОБА_6 на території Грузинської Республіки, на праві приватної власності належить транспортний засіб марки «LEXUS RX 350, VIN НОМЕР_1 » державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до відповіді Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва «EUROPOL» від 08.07.2019 № IP/7199/19/Е15/20685/AG2/A2/1, підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 1722,00 кв.м. кадастровий код: 05.32.15.047, розташована у Грузинській Республіці, за адресою: Batumi, Giorgi Antsukhelidze street N75.

Орган досудового розслідування зазначає, що вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 з метою легалізації коштів здобутих злочинним шляхом, придбав вказане майно на території Грузинської Республіки.

Орган досудового розслідування зазначає, що вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 з метою приховати придбане майно придбане за кошти здобуті злочинним шляхом, у вигляді квартири за вказаною вище адресою, перереєстрував право власності на свого тестя ОСОБА_9 .

Слідчий вказує, що метою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що визначено пунктами 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на нежитлове приміщення з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «LEXUS RX 350, VIN 2T2BK1BA4FC320284» державний номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 який знаходиться на території Грузинської Республіки, та на земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 1722,00 кв.м. кадастровий код: 05.32.15.047, розташовану у Грузинській Республіці, за адресою: Batumi, Giorgi Antsukhelidze street N75, належної ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1