Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6418/19
Провадження № 1-кп/644/764/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2019 р. м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001464 від 12.06.2019 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні судом поставлено питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченій під вартою .
Прокурором заявлено про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судовий розгляд не розпочато, потерпілого та свідків не допитано, письмові докази не досліджено, ризики, враховані слідчим суддею при застосуванні саме такого запобіжного заходу, не зменшилися та не перестали існувати.
В межах обговорення поставленого судом питання, сторона захисту адвокат ОСОБА_4 зазначив, що прокурором не обґрунтовано доцільність тримання обвинуваченої під вартою, фактичних даних щодо існування на цей час вказаних прокурором ризиків не наведено; мотивуючи тим, що обвинувачена страждає на низку невиліковних хвороб, вважав за можливе змінити застосований раніше запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку захисника.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченої під вартою з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України підчас підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.06.2019 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.08.2019 року.
При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема, викладеної в рішенні від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Такими ознаками є тяжкість та суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, а також можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, які судом не допитані, та можливість переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та доводи приведені на їх противагу обвинуваченою та її захисником, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість можливого покарання за злочини, скоєння яких інкримінується останній, беручи до уваги, що ОСОБА_5 не працевлаштована, не має законних джерел для існування та міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судима, скоїла інкриміновані їй злочини в період іспитового строку, призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року, суд дійшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування від суду та незаконного впливу на потерпілих, свідків, а також можливість скоїти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вагомість приведених ризиків на момент розгляду питання про доцільність продовження запобіжного заходу не зменшилась.
Відтак, за наявності системного зв`язку приведених ризиків, обґрунтованої підозри, тяжкості покарання за вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, а також наявність публічного інтересу, у суду не має підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу.

Тому, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованій обвинуваченій злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкціями ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, остання може переховуватись від суду, впливати на потерпілих, свідків, продовжити злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченій та які не існували і не розглядались на час обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості інкримінованих діянь, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченої .

Під час обговорення поставленого питання, судом з`ясовувалася можливість застосування до обвинуваченої запобіжного заходу , не пов`язаного з триманням під вартою. Разом з цим, суд дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому відсутні підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні. Викладені захисником обвинуваченої доводи в частині наявності підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є безпідставними, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі слідчого судді при його обранні на теперішній час відпали, що в свою чергу доведено не було. Доводи захисника в частині того, що обвинувачена страждає на низку невиліковних хвороб, не підтверджено належними доказами .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176- 178, 180, 183, 314 317 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 до 07 жовтня 2019 року.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій, прокурору.
Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань № 27.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1