Справа № 466/8020/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0003231 від 22.09.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 13 год. 17 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у торговому залі магазину ПП «Техномаркет», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 80 (Б), впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з робочого стола продавця, який знаходиться поруч із стелажами викрав мобільний телефон марки «ZTEA601» вартістю 2500грн., ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , золотого кольору з двома сім картами мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 та оператора «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_4 , на рахунку яких грошових коштів не було. Після чого, покинув приміщення магазину «Техномаркет» та направився в невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно 21.09.2019, приблизно о 13 год. 17 хв., перебуваючи у торговому залі магазину ПП «Техномаркет», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 80 (Б), впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з робочого стола продавця, який знаходиться поруч із стелажами викрав мобільний телефон марки «ZTEA601» вартістю 2500грн., ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , золотого кольору з двома сім картами, на рахунку яких грошових коштів не було, після чого, покинув приміщення магазину «Техномаркет», чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2500 грн. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла на адресу суду заява про розгляд справи без участі потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді штрафу.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «ZTEA601», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , золотого кольору, яки визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003231 від 22.09.2019 року та які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , слід повернути потерпілому ОСОБА_5 ; DVD-R диск 8-16 Х 4.7 GB, на якому знаходиться один відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Техномаркет», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 80 (Б), який долучений до матеріалів кримінального провадження №0003231 від 22.09.2019 року слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №0003231 від 22.09.2019 року.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «ZTEA601», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , золотого кольору, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003231 від 22.09.2019 року та який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - повернути потерпілому ОСОБА_5 ; DVD-R диск 8-16 Х 4.7 GB, на якому знаходиться один відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Техномаркет», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 80 (Б), який долучений до матеріалів кримінального провадження №0003231 від 22.09.2019 року зберігати при матеріалах кримінального провадження №0003231 від 22.09.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1